148 X SKOGSLAGSTIFTNINGEN 



talet. Styrelsen vill hålla före att, om man lägger sådana synpunkter på 

 skogshushållningen, böra den enskildes önskemål i ekonomiskt hänseende kunna 

 bliva väl tillfredsställda. 



Sedan för dylika skogar sådan hushällningsplan blivit efter domänstyrelsens 

 förordnande utarbetad, granskad och av styrelsen fastställd, vill det synas som 

 om vederbörande skogsägare skulle beredas all önskvärd handlingsfrihet i fråga 

 om sin skog, sedan han anställt särskild kvalificerad skogsförvaltare för den- 

 samma. Den skogsägare åter, som icke önskar eller anser sig hava tillfälle 

 att anställa dylik förvaltare, beredes möjlighet att fa denna förvaltning utförd 

 genom skogsstatens personal. Häremot skulle visserligen kunna göras den 

 invändningen att, sedan hushällningsplan av styrelsen blivit fastställd, den- 

 samma måste strikte följas, och torde ur lagens ordalydelse också en dylik 

 tolkning kunna härledas. Styrelsen vill emellertid framhålla att, då ur skogs- 

 hushållningssynpunkt motiverade och i övrigt väl grundade skäl anförts för 

 ändring i en av styrelsen fastställd hushällningsplan, har styrelsen hittills ej 

 visat sig oförstående gent emot den enskildes önskemål. För att emellertid 

 kunna få sädana önskemål särskilt väl belysta ur skogshushållningssynpunkt, 

 är det nödvändigt att dessa framhållas med all den sakkunskap, som endast 

 kan fordras av den, som avlagt fullständig avgångsexamen från skogsinstitu- 

 tets högre kurs eller skogshögskolans jägmästarekurs. Därför bör som oefter- 

 givligt krav på en förvaltare för dylik skog, som icke står under skogsstaten, 

 uppställas att han besitter nyssnämnda kvalifikationer och i övrigt av domän- 

 styrelsen anses lämplig för sådant uppdrag. 



För att emellertid staten skall hava möjlighet att, där så mot förmodan 

 skulle erfordras, kunna rättande ingripa, bör i lagen intagas bestämmelse om 

 att, därest skogens skötsel och värd icke varder nöjaktigt utförd, skogen skall 

 ställas under värd och förvaltning av skogsstaten. 



I detta sammanhang anser sig styrelsen jämväl böra ifrågasätta sädana lag- 

 bestämmelser att den skogsägare, vilken av anledning som nyss sagts, frän- 

 tagits förvaltningen av sin skog, mä efter viss tid eller på vissa villkor kunna 

 fä återtaga densamma. Ett ombyte av ägare kan ju ock tänkas föranleda att 

 skogen ej vidare behöver stå under skogsstatens värd och förvaltning. 



Dä för upprätthållande av nådiga förordningen den 24 juli 1903 angående 

 förvaltningen av städernas skogar några särskilda straft"bestämmelser icke 

 ansetts eller visat sig vara erforderliga, synes det styrelsen icke heller nu 

 behövligt att föreslå dylika. 



3) Lag om häradsallmänningar. 



I fråga om häradsallmänningarna anser domänstyrelsen — utan att ingå på 

 någon närmare prövning av frågan vem som är rätter ägare till desamma — 

 att dessa skogar skulle med hänsyn till den organisation som redan finnes för 

 större delen av desamma, kunna givas ett ganska stort mått av självstyrelse, 

 i huvudsaklig anslutning till av härads-allmänningskommitterade utarbetat för- 

 slag, under vissa villkor nämligen att i en blivande förordning angående dessa 

 skogar skulle angivas vissa grunder, varpå hushållningen med desamma skulle 

 baseras, samt att det allmännas intressen kunde utöva verkligt inflytande på 

 förvaltningen. 



