l)OMANSr\RKLSENS lORSI.AC; X 155 



omständii;lieterna påkallas. \'ill iigare, hellre iin att tåla föreskriven inskränk- 

 ning, avstå marken, skall den av staten lösas; i ty fall skola de angående 

 jords eller lagenhets avstående för allmänt behov givna föreskrifter äga mot- 

 svarande tillämpning. 



i6 §. Beträttande de områden, därå jämlikt meddelade förordnanden lagen 

 angående skyddsskogar den 24 juli 1903 hittills ägt tillämpning, skall sä 

 anses som hade förordnande enligt 1 § meddelats. 



Denna lag träder i kraft den , dock att de angående flygsandsfälten 



i Hallands län nu gällande bestämmelser skola lända till efterrättelse, till dess 

 annorlunda varder av Konungen förordnat. 



Allmän )iioth'en'iig. 



1 sitt över skogslagstiftningskommitténs betänkande avgivna yttrande har 

 Kungl. Majtts befallningshavande i Norrbottens län uttalat, att skogshushåll- 

 ning inom stora delar av de områden, särskilt inom Jämtlands län, -iilka för- 

 klarats såsom skyddsskogar, icke vore en ekonomisk hantering. Detta utta- 

 lande anser styrelsen i rätt stor utsträckning hava fog för sig. 



Skogen inom dessa områden har nämligen en helt annan uppgift än inom 

 andra orter, i det att den ej får utan vidare skördas, då den är mogen. Denna 

 uppgift sträcker sig vida utöver att enbart vara en inkomstkälla för ägaren. 

 Vidsträckta områden kräva skogens i viss mån orubbade fortbestånd för att 

 en trädvegetation där över huvud skall kunna förekomma. Även med hän- 

 syn till nederbördens fördelning och ytvattnets avrinning spela förekomsten 

 av skyddsskogarna en betydande roll. 



Det är emellertid ej blott den inskränkning i avverkningen av dessa skogar, 

 vilken ägaren måste underkasta sig, som ger berättigande ät nyssnämnda ut- 

 talande att skogshushållning å skyddsskogarna icke vore en ekonomisk han- 

 tering, utan också de svårigheter och kostnader, som äro förenade med att 

 åstadkomma återväxt å dessa skogar. 



Dessa svårigheter hava till stor del sin grund i de klimatiska förhållanden, 

 vilka inom sagda trakter äro rådande, men härtill komma även inverkan av 

 stormar och de nackdelar, som följa av en stundom grund och mager jord- 

 mån. Alla dessa omständigheter, vilka stundom var för sig kunna vara nog 

 så hinderliga för skogens föryngring föranleda, där de samverka till en sådan 

 behandling av skogen att för att rätt kunna taga hänsyn härtill erfordras en 

 ingående kännedom om desamma. Det gäller alltså beträffande dessa skogars 

 skötsel att hos dem, som omhänderhava densamma, skall finnas ej blott den 

 teoretiska kunskap, som erfordras för att kunna rätt bedöma alla dessa bio- 

 logiska faktorers olika inverkan utan ock en från det praktiska livet vunnen 

 erfarenhet om sättet att kunna neutralisera verkningarna av de svåra förhål- 

 landena. 



Styrelsen har med det sagda i korthet velat framhålla, att riktig behandling 

 av skyddsskogarna är ett synnerligen svårlöst problem samt att missgrepp där- 

 vid kunna bliva ödesdigra. Det är därför av vikt att utsyningsförfarandet vid 

 avverkningar i skyddsskogarna lägges i fullt kompetenta händer, och synes 

 det styrelsen ofrånkomligt att endast avgångsexamen från skogsinstitutets högre 

 kurs eller skogshögskolans jägmästarekurs kan kvalificera för dylika arbeten, 

 och att man icke kan eftergiva kravet att varje avverkning inom skydds- 



