DU.MANS r\ RF.I.SKNS FORSLAi; X 157 



Sfiecicll motivering. 



1 §. 



Här angivas ik- skogar, vilka pä grund av sin belägenhet ocli övriga förhållanden böra 

 falla under lagen ävensom hur förfaras skall, då dylika skogar skola förklaras vara skydds- 

 skogar. Bestämmelserna härom ansluta sig så gott som helt till föreskrifterna i i § i lagen 

 angående skyddsskogar den 24 juli 1903, men har därutöver tillagts bestämmelser om att 

 skogar belägna i havsbandet jämväl kunna förklaras skola behandlas på samma sätt som 

 skyddsskogarna. 



2 §. 



I denna paragraf rcdogöres för arten av den inskränkning i dispositionsrätten över skogen, 

 som vederbörande rättsägare bliva underkastade och varom sagts uti I §. 



3 §. 



Här meddelade föreskrifter äro direkt hämtade från nu gällande skyddsskogslag. 



4 §• 



Hestämmelscrna i denna paragraf", som avse att för vederbörande meddela, huru utsyning 

 skall sökas och vad vederbörande förrättningsman har att iakttaga i fråga om tiden för ut- 

 syningens verkställande samt sökandens underrättande, äro hämtade från lappmarkslagen. 



Sökandens skyldighet att utgöra nödig hantlangning har ansett lämpligt att särskilt fram- 

 hålla i detta sammanhang. I nuvarande skyddsskogslag saknas dylik föreskrift, vilket frän 

 skogsägarehåll vållat tvekan, huruvida sökanden eller staten skulle vidkännas denna kostnad. 

 I anledning härav synes dylik föreskrift vara befogad. 



5 S- 



Även bestämmelserna i denna paragraf äro till stor del hämtade från lappmarkslagen, 

 men har med hänsyn till inom skyddsskogarna rådande förhållanden ansetts nödigt att intaga 

 föreskrift om viss inskränkning uti markägaren eljest tillkommande rätt till fri husbehovs- 

 avverkning. Att fastighetsägarens intressen skulle bliva trädda för nära genom en dylik 

 inskränkning i hans rättighet att var helst han finner för gott uttaga sitt husbehovsvirke 

 synes icke behöva befaras, då i regel endast smärre områden torde komma att beröras härav. 



Bestämmelserna i denna paragraf ansluta sig i allt väsentligt till 9 § uti lappmarkslagen, 

 endast kompletterade med hänsyn till den i 5 § meddelade föreskriften om att avverkning 

 till husbehov kan ä viss trakt tillsvidare förbjudas. 



7 §■ 

 För utövande av behörig kontroll ä avverkning för annat ändamål än husbehov erfordras 

 här föreslagna bestämmelser, vilka ansluta sig till lappmarkens 1 1 §. 



I anslutning till sin därom vid skillda tillfällen uttalade åsikt att de skogar, från vilka 

 skogsvårdsa\'gifler utgå, också böra erhålla andel i skogs\årdskassan, har .styrelsen även i 

 denna lag intagit i huvudsak samma bestämmelser, som styrelsen i detta avseende framlagt 

 uti 3 § i sitt förslag till lag angående värd av enskildes skogar. Den ändring, som här 

 vidtagits i andra stycket av paragrafen, har föranletts därav att skogstjänstemännen hava att 

 uppgöra förslag till de åtgärder, för vilka anslag må kunna begäras och att domänstyrelsen 

 ansetts böra besluta om anslagens tilldelande. 



9 §. 

 I fråga om vädjorätt från den ena myndigheten till den andra har styrelsen upptagit lapp- 

 markslagens bestämmelser om huru besvär i dylika fall skola anföras. 



10, II, 12, 13 och 14 §§. 



Här avhandlade bestämmelser rörande ansvar för olovlig avverkning, överträdelse av före- 

 skrift, som meddelas för kontroll å verkställd utsyning, samt åtals- och beslagsrätt ävensom 



