160 X SKOGSI.AGSllFTNINGEN 



en skogsvårdstyrelserna överordnad myndighet i enlighet med skogsägare för- 

 bundets förslag snart kommer att erhålla karaktären av ett fullständigt orga- 

 niserat ämbetsverk, helst som en sådan myndighet måste hava till uppgift 

 att bl. a. pröva och avgöra besvär över skogsvårdsstyrelsernas beslut samt ut- 

 öva ledning och granskning av skogsvårdsstyrelsernas åtgöranden. 



En utväg att åstadkomma system och konsekvens uti skogsvårdsstyrelsernas 

 arbete och tillämpningen av skogslagarna voro ju, som från visst håll även 

 från privata skogsägares sida framhållits, att inom domänstyrelsen tillskapa en 

 särskild avdelning för vad som rör de enskilda skogarna och för desamma 

 gällande lagstiftning. För sådant fall borde inom domänstyrelsen anställas 

 ytterligare en överdirektör, vilken hade till uteslutande uppgift att besluta i 

 frågor angående de enskilda skogarna. Givetvis erfordrades även att inom 

 domänstyrelsen för ändamålet inrättades ytterligare en eller eventuellt flera 

 byråer med tillhörande personal, men skulle väl en dylik utbyggnad på 

 domänstyrelsen i varje fall föranleda mindre kostnader för det allmänna än om 

 ett särskilt centralt ämbetsverk skulle tillskapas för de enskilda skogarnas skull. 



Ett sådant arrangement skulle helt visst befordra ett samarbete uti orterna 

 emellan skogsvärdsstyrelsernas och skogsstatens personal samt vara till fromma 

 för skogsvården i allmänhet. 



För att emellertid vid ett tillämpande av det framkomna förslaget att låta 

 domänstyrelsen utgöra den skogsvårdsstyrelserna överordnade centrala myn- 

 digheten de enskilda skogsägarnas intressen skulle i största möjliga utsträck- 

 ning bliva tillvaratagna kunde det måhända befinnas lämpligt att ytterligare 

 en domänfullmäktig tillsattes, vilken skulle hava att närvara vid och deltaga 

 i alla beslut av mera principiell natur, som rörde de enskilda skogarna. 



Skulle man äter se denna fråga uteslutande ur den synpunkten att domän- 

 styrelsen är ett affärsdrivande verk och att styrelsen av denna anledning icke 

 bör betungas med administrativ verksamhet, som icke har något sammanhang 

 med dess affärsrörelse, kunna givetvis starka skäl anföras emot förslaget att 

 domänstyrelsen skulle utgöra ifrågavarande högre instans. Domänstyrelsen 

 finner sig därför böra tillstjrka inrättande av en skogsvårdsstyrelserna över- 

 ordnad institution i viss anslutning till det av skogsägareförbundet framlagda 

 förslaget. En sådan institution, förslagsvis benämnd skogsvårdsstyrelsernas 

 överrevision, synes böra utgöras av tre medlemmar, av vilka två verkligt sak- 

 kunniga och såsom framstående skogsmän erkända personer utses av Kungl. 

 .Maj:t den ena såsom ordförande för en tid av sex år och den andra för tre 

 år samt den tredje hkaledes en erkänt framstående skogsman — vilken ej 

 får vara ledamot i någon skogsvårdsstyrelse — utses av skogsvårdsstyrelserna 

 ävenledes för en tid av tre är. Ordföranden i denna överrevision skulle be- 

 ständigt vara i tjänstgöring och åtnjuta så hög avlöning att för denna befatt- 

 ning det vore möjligt att vinna en verkligt duglig och för ändamålet fullt 

 lämplig person. De övriga tvenne ledamöterna, vilka jämte ordföranden 

 skulle hava till uppgift att utöva inspektion och granskning av skogsvårds- 

 styrelsernas arbeten, skulle tillkallas, då så erfordrades, för fattande av vissa 

 och mera viktiga beslut. Med biträde av juridiskt bildad sekreterare och er- 

 forderlig kanslipersonal skulle de löpande ärendena avgöras av ordföranden. 

 Överrevisionen skulle såsom besvärsinstans motsvara ett centralt ämbetsverk, 

 och besvär över överrevisionens beslut skulle följaktligen anföras hos Kungl. 

 Maj:t i vederbörande departement. 



