LITTERATUR X 165 



ningarna under britsarna. Visserligen kan det ej förnekas, att en del sopor 

 samla sig under britsarna, då öppningarna ej äro tillstängda, dock knappast 

 »annat avskräde», för att använda handledningens uttryck (sid. ii, fjärde 

 stycket). Damm och sopor torde emellertid förefinnas i mycket större grad 

 under sängar och möbler i mera permanenta boningsrum i närheten av rökiga 

 fabriker och dammiga landsvägar, utan att man officiellt reagerat häremot 

 genom några föreskrifter, t. ex. angående användning av elektriska damm- 

 sugare e. d. Det blir nämligen nära nog omöjligt att undvara dessa utrymmen 

 under britsarna i en skogskoja för 12 a 16 man, där skodon för ombyte, reserv- 

 verktyg, tomma eller fulla näver- och spänkimtar m. m. finna en naturlig och 

 undangömd förvaringsplats i den för övrigt med kläder och andra utrednings- 

 persedlar starkt belamrade kojan. 



De efter den handledande texten införda ritningarna äro samtliga åtföljda 

 av fullständiga materialförslag och omfatta icke endast egentliga kojor, utan 

 även stugor, lämpliga för tjänstemän, arbetarkaserner, marketenterier, skogs- 

 stall o. d. Bland byggnadsförslagen återfinnas en mängd olika typer. Endast 

 beträffande manskapskojor för 8 — 12 man skulle man kunnat önska ytterligare 

 ett par förslag, dock utan tvåmanstvåvåningsbritsar, men i stället med eld- 

 pall mitt i kojan. Plansch 1 1 upptager visserligen en manskapskoja för S 

 man utan tvåvåningsbritsar, men med en sammanhängande, etter ena lång- 

 sidan gående brits för samtliga inneboende och eldpallen mitt pä motsatta 

 långväggen. I texten (sid. 11, fjärde stycket) uttalas dock med rätta såsom 

 ett önskemål, att britsarna ej böra löpa utefter hela långväggarna utan lämp- 

 ligen avdelas på mitten genom anbringande av fönster mitt på väggarna samt 

 framför desamma bord och bänkar. Att arbetarna dessutom själva önska eld- 

 pallen mitt i kojan, torde vara allmänt känt och även att föredraga ur hygie- 

 nisk synpunkt. Tvåvåningsbritsarna äro slutligen varken trån kostnads- eller 

 bekvämlighetssynpunkt att föredraga framför de avdelade envåningsbritsarna. 



Materialförslagen äro mycket fullständiga och motsvara i allmänhet, vad 

 man önskar kosta på för erhållande av goda, tillfälliga skogsbostäder, var- 

 vid helt naturligt kojans nyttiga livslängd bör medtagas i beräkningen. Ju 

 längre tid byggnaderna kunna användas vid inkomstbringande eller nyttigt 

 arbete, desto mer kan man nedlägga på deras utförande, utan att den årliga 

 amorteringen behöver uppgå till totala byggnadskostnaden för en koja, som 

 endast kommer till användning en enda vinter. 



På grund av de dyrbara transporterna på länga skogsvägar har natursten 

 i största möjliga utsträckning föreslagits till murar o. d. Likaväl som dylik 

 med ekonomisk vinst kan ersättas med tegelsten vid uppförande av väl be- 

 lägna stugor och kojor i skogarna, torde det i många fall dessutom bliva 

 lönande ersätta det föreslagna byggnadstimret till väggar med sågat virke. 

 I motsatt fall äter får man bereda sig pä, att de i materialförslagen upptagna 

 slätspåntade brädpartierna till britsar o. d. få vika för kluvet och i skogen 

 tillyxat virke. 



Oavsett nu anförda synpunkter måste varje vän av hygien och ordning i 

 den mängd av skogsstugor och kojor, som årligen bebos i vårt land under 

 längre eller kortare tid, med största intresse icke blott taga del av de värde- 

 fulla och samlade erfarenheter, som legat till grund vid författandet av ifråga- 

 varande arbete, utan även var och en på sin plats söka tillämpa dem för 

 ernående av bästa arbetsresultat i skogarna. M. N. 



12. SkogivHrdsforrningcnt Tidskri/t ic)2i. Serien Ii. 



