OMORC;. AV DKN FINSKA STATSFORSTFÖRVALTN. xl75 



Vi gå i det följande att redogöra för det huvudsakliga av innehållet uti 

 den nya förordningen. Behovet av en längre genomförd och på samma gång 

 mera ändamålsenlig arbetsfördelning inom forstförvaltningen hade allt mera 

 gjort sig gällande i den män dennas verksamhet utvidgats och specialiserats. 

 Samtidigt gav även den stora anhopningen utav ärenden av mer eller mindre 

 sekundär betydelse uti forststyrelsen vid handen, att en större decentralisation 

 inom forstförvaltningen var absolut nödvändig. Dessa tvenne syftemål har 

 man därför sökt så vitt möjligt sträva till vid den nu skedda reorganisa- 

 tionen. Uti forststyrelsen har en bättre fördelning och specialisering av arbetet 

 vunnits på så sätt, att densamma fördelats på tvenne sektioner: sektionen för 

 slatsskogariia och sekttotien för privatskonarna. A den förra ankommer det »att 

 vårda och förvalta forststyrelsen underlydande, staten omedelbart tillhörig jord 

 och övrig egendom samt att handhava ledningen av den skogshushållning 

 och förädling av skogsalster, som bedrives för statens räkning». Sektionen 

 för privatskogarna åligger det åter satt hava uppsikt över samt övervaka 

 under enskild och samfälld förvaltning stående skogar för så vitt om dem ej 

 är annorlunda föreskrivet, verka för befrämjande av den privata skogshus- 

 hållningen samt handlägga ärenden angående privatskogarna ». Arbetsfördel- 

 ningen har vid forststyrelsen vidare genomförts så, att dessa sektioner i sin 

 tur vardera delats i ett antal jämförelsevis självständiga avdelningar, vilka var 

 och en representera sitt speciella verksamhetsgebit och vilkas tjänstemän ligga 

 inne med specialinsikter, en var pä sitt område. A avdelningarna tillkommer 

 beslutanderätten chefen, men är denne även närmast ansvarig för avdelningens 

 verksamhet. 



Chef för forststyrelsen är såsom tidigare överdirektören, vilken är ansvarig 

 för forstförvaltningens handhavande i dess helhet. Överdirektören biträdes av 

 en biträdande överdirektör, vilken i samråd med överdirektören har vården 

 om skogshushållningens planmässiga utveckling i landet. 



En avsevärd decentralisering vid handläggning av ärendena i forststyrelsen 

 har vunnits därigenom, att beslutanderatten över en hel del dylika, vilka 

 tidigare avgjorts av överdirektören, numera tilldelats avdelningarna. Enahanda 

 är även fallet med en betydande del även av sädana ärenden, vilka tidigare 

 behandlats vid forststyrelsens sammanträden. Nyttan av denna decentralisa- 

 tion är ej obetydlig, ty de centrala förvaltningsorganen, d. v. s. överdirektören 

 och kollegierna bliva härigenom i tillfälle att mera sysselsätta sig med verk- 

 ligt viktiga ärenden och kunna även lättare nu än förut, dä de voro över- 

 hopade med ärenden av sekundär betydelse, vinna en klarare överblick över 

 forstförvaltningen i dess helhet. 



För handläggning av viktigare ärenden sammankomma forststyrelsens sek- 

 tioner på kallelse av överdirektören till sammanträde, varvid förhandlingarna 

 ledas av överdirektören eller hans ställföreträdare. Såsom röstberättigade med- 

 lemmar deltaga i sammanträdena förutom överdirektören och biträdande över- 

 direktören, avdelningscheferna. För handläggning av ärenden, vilka beröra 

 såväl statens som den privata skogshushållningen, sammankomma forststyrel- 

 sens båda sektioner till gemensamt sammanträde. 



Sektionerna äro indelade i avdelningar på följande sätt. Sektionen för 

 statsskogarna består av fyra avdelningar, nämligen: taxaiionsavdelningen, av- 

 delningen för stats/ordamas disposition, ingenjörsavdelningen och affärsavdelningen. 

 Avdelningarna, vilka envar förstås av ett forsträd, hava sig nedan angifna 



