TRA VARUMARKNADEN. 



Sedan min sista rapport hava stora och märkliga händelser timat, händelser 

 av ytterst allvarlig betydelse för vår svenska trävarumarknad. De i förhållande 

 till självkostnaderna allt för låga försäljningspriser, som av Sv. Trävaruexport- 

 föreningens försäljningsförening fastställdes i maj månad detta år, hava icke 

 kunnat vidmakthållas. Försäljningsföreningen har upphört med sin verksam- 

 het, och marknaden får nu utveckla sig själv, utan överenskomna minimi- 

 priser som regulativ. 



Efter vad som under de senaste månaderna förekommit och med de syn- 

 nerligen skiljaktiga meningar beträffande den rätta prisbasis, som erfordrades 

 för att försäljningar skulle komma igång, var det att förutse, att försäljnings- 

 föreningen ej kunde hållas samman. Detta är högeligen att beklaga och ej 

 mindre det dunder och brak med hetsig tidningspolemik, varmed samman- 

 hållningen slutligen officiellt brast. Ej underligt om köparnas åsikter om 

 marknadsläget blivit påverkade av att säljarnas meningsskiljaktigheter så tyd- 

 ligt bringas inför offentligheten. — Emellertid, olyckan är skedd, och det gäller 

 nu att få det bästa ut ur situationen. 



Att tala om några fasta priser torde ännu vara för tidigt Vissa säljare 

 avhålla sig alldeles från utbud, andra äro i marknaden och söka mer eller 

 mindre energiskt att lätta på sina lager. Dessa äro ju förhållandevis stora 

 och hindra bland annat från att sågverksdriften kan uppehållas, men i och 

 med detta kommer också kvantiteten tillgängliga varor att avsevärt minska 

 genom den i många fall helt uteblivna och i andra fall starkt inskränkta 

 driften. Det torde med säkerhet kunna påstås, att tillverkningen under för- 

 sta halvåret 192 1 är minst 200,000 standards mindre än normalt. Huruvida 

 minskningen blir proportionerligt densamma för senare halvåret, är ännu för 

 tidigt att döma om, men stor sannolikhet föreligger att så blir fallet. De 

 flesta verk, som stannat sin drift, torde ej komma att återupptaga densamma 

 förrän på senhösten och vintern och detta givetvis endast i de fall, då på 

 grund av skeppning eller på annat sätt utrymme kan beredas i brädgårdarna. 

 Dessas utrymmen äro för övrigt mvcket hårt anlitade, och det torde vara ofta 

 förekommande att utvidgningar av någon omfattning ej kunna vidtagas. 



Då detta skrives torde c:a 150,000 standards vara försålda från Sverige, 

 varav minst 100,000 standards äro avskeppade, häri givetvis ej inräknade 

 från iq2o överliggande och samma år försålda varor. En avsevärd ökning 

 i såväl försålda som avskeppade antalet standards förspörjes sedan början av 

 juli. Fortsätta försäljningar och avskeppningar i samma takt som under se- 

 naste veckorna, och om driftsinskränkningarna bliva de beräknade, borde ej 

 vara uteslutet, att lagren vid ingången av 1922 bliva mindre än de voro vid 

 ingången av 1921. 



Att vår sågverksindustri befinner sig i ett ytterst bekymmersamt läge, bör 

 vara för en var uppenbart. Ingen avlastare kan med de uppnådda försälj- 

 ningspriserna undgå att ej komma avsevärt under sina självkostnader. 192 1 

 blir ett hårt år, och alla krafter böra inriktas på att fä 1922 års priser upp. 

 Sker ej sä, komma säkerligen mänga företag att drivas till undergång. Man 

 kan ju för en gängs skull stå ut med att tröska halm, men i längden blir 

 resultatet att tröskningen måste upphöra. 



^'Vjj 1 92 I. — M. 



