DISKUSSION 1 SK(K;SI,.\(;SllFrNIN(;SFRA(;AN v 207 



att den bör generaliseras? Jag tror visst att det verkat hindrande mot av- 

 verkning pä sådana egendomar och förekommit försäljning av dem. Man har 

 icke velat köpa sådana egendomar, därför att man visste, att lagen förbjöd 

 avverkning. Jag tycker icke det är alldeles rätt att säga att man blott dra- 

 ger ut konsekvensen, ty den förra lagen var en kristidslag men när de före- 

 teelser som kristiden alstrade icke längre äro förhanden, kunna även de där- 

 för tillkomna lagbestämmelserna ujiphävas. Vill man behälla den och ut- 

 sträcka den att gälla över Sveriges alla enskilda skogar dä måste man först 

 företaga en utredning, som är vidlyftigare än den, som ligger bakom detta 

 betänkande, ty här finnes ingen utredning för hur verkningarna bliva, om 

 man sätter alla Sveriges enskilda skogar under en så utomordentlig kraftig 

 bestämmelse som denna, att det icke får avverkas av den äldre skogen annat 

 än efter vad som är förenligt med god skogsvärd. Man har icke hittills 

 gjort någon utredning, som kan läggas till grund för ett så utomordentligt 

 viktigt ingrepp. 



I skogsvårdsstyrelsernas förslag klandras nu den definition på ordet ung- 

 skog, som finns i skogslagstiftningskommitténs betänkande och säges, att be- 

 stämmelserna i denna skulle bliva ineftektiva, därför att man icke kan giva 

 en definition, som täcker alla möjliga fall. Då jag läste detta, fäste jag mig 

 vid att dock strax efter detta kommer ett uttryck som säger: »Strider mot 

 grunderna för god skogsvärd». Det är icke heller någon uttömmande defini- 

 tion men det är i överensstämmelse med förslagets tankegäng att icke giva 

 någon definition, blott säga »ungskog» eller »god skogsvård». 



Vad menas med god skogsvärd? Landshövding Holmquist sade, att det 

 endast betydde, att det icke får vara skogsskövling. E^n dylik tolkning vore 

 olycklig. Jag har hört en fackman säga, att det kan betyda uthålligt skogs- 

 bruk. Men dessa båda exempel visa, huru svårt det är att tala om god skogs- 

 värd. Landshövding Hederstierna sade, att det icke är någon, som vill vara 

 med om att sköta skogarna så att det blir motsatsen till god skogsvärd. Det 

 vill icke jag heller och jag hoppas slippa göra det, men det är förfärligt svårt 

 att veta vad som i varje fall avses. Emellertid måste varje skogsägare veta 

 vad som menas med god skogsvård, ty om han företager avverkning i strid 

 emot vad som kallas god skogsvård så är han hemfallen till böter och det 

 avverkade virket skall tagas i mät. Sä står det i lagförslaget och det är 

 den påföljden, som skogsägarna utsätta sig för. Det går lättare för de stora 

 skogsägarna, ty de kunna hålla sig med sakkunnigt folk, men den stora 

 mängden av mindre skogsägare, som icke hava tillfälle till detta, veta icke 

 alltid så bra. Bonden går efter sitt sunda förstånd, tills en vacker dag en 

 tjänsteman ifrån skogsvårdsstyrelsen säger till honom att han avverkat sä att 

 det strider emot god skogsvård. Virket skall tagas i beslag. 



Jag erkänner gärna, att man gått in alltför mycket i detalj i lagstiftandet, 

 och när det talas om den gamla lagstiftningsmetoden på 1700-talet och dess 

 lapidarstil, vill jag gärna vara med om att komma tillbaka ifrån mängden 

 av detaljerade bestämmelser, men vi fä icke glömma, att lagstiftningen nu 

 griper in pä så ofantligt mänga olika områden, där detaljbestämmelser behö- 

 vas, och så är fallet just beträffande skogslagstiftning. Det går icke an att 

 utan vidare tänka sig tillbaka till 1700-talet med korta lagbestämmelser och 

 sedan låta domarna göra resten. Det går icke, dä man kommer in på för- 

 hållanden, som röra bestämmelser om Sveriges skogar där överhuvud taget 



