SKOC.SADMINISTRATION X 239 



Nekas kan ju icke, att innehavaren av en mindre jordlott ganska lätt kan skjuta liorl 

 en stor del av kringliggande trakts villebråd utan att i någon näinnviird grad hava deltagit 

 i uppfödandet av detsamma, men i vår tid torde en sådan lagstiftning vara omöjlig att driva 

 igenom, dS till och med motioner hava framkommit avseende att än ytterligare giva jakträtt 

 åt innehavare av mindre jordlotter. 



Frågan är ju icke alldeles åsidosatt i gällande lagstiftning. § 9 lagen om rätt till jakt 

 avser sålunda att möjliggöra en sammanslutning av mindre jordlotter till ett större jakt- 

 komplex, vara jakten antingen kan utarrenderas eller eljest tillgodogöras för gemensam räk- 

 ning eller också utövas av varje jordägare inom resp. område, dock med en viss begräns- 

 ning i förhållande till områdets storlek o. s. v. 



Hittills har emellertid paragrafen i fråga, oaktat Svenska Jägarforbundet arbetat för att 

 vinna tillämpning åt densamma bl. a. genom utarbetande och publicerande av formulär till 

 överenskommelser, visat sig vara tämligen ineffektiv, detta beroende dels pä bristande känne- 

 dom hos den stora allmänheten, dels på att liknande överenskommelser ramla, om någon av 

 jordägarna skulle ställa sig tredskande till överenskommelsen. Detta senare förhållande torde 

 nog vara en av de svåraste bristerna i ifrågavarande paragraf av jaktlagen. Lagen om gemen- 

 samhetsfiske av den 30 juni 1913 har givit menighet en betydande rätt gentemot den en- 

 skilde i fråga om fisket. 



Om också en lag cm jakt måste vara annorlunda i mycket, sä bör dock grundsatsen om 

 den enskildes underordnade under ett stort allmänt intresse kunna upptagas. 



Svenska Jägarforbundet, som på årsmötet livligt diskuterade den inkomna skrivelsen, får 

 härmed jämlikt årsmötets beslut i underdånighet för Eders Kungl. Majestät påpeka vikten 

 av denna fråga samt behovet av lagstiftning i ämnet, om ej vidaregående, så åtminstone i 

 sådan riktning, att den nuvarande § 9 lagen om rätt till jakt fullständigas med föreskrifter, 

 varigenom i huvudsaklig överensstämmelse med vad som stadgas i lagen om gemensamhets- 

 fisken, det möjliggöras att jämväl mot tredskande markinnehavare fa genomfört ett beslut 

 om bildande av gemensamt jaktområde utav områden till olika brukningsdelar, vilka lämpa 

 sig för sammanslagning till dylikt gemensamt jaktområde. 



LAGAR OCH FÖRORDNINGAR. 



I svensk författningssamling utkomna förordningar berörande skogsväsendet 



Kungl. kungörelsen med föreskrifter rörande fullgörande av den staten åliggande skyldig 

 het att avlämna uppgifter till ledning vid allmän fastighetstaxering år 1922 m. m.; given 

 den 19 aug. 1921, n:r 505. 



Kungl. kungörelsen ang. jakt efter rådjur och fasanhöna inom Blekinge län; given den 

 19 aug. 1921, n;r 50S. 



Kungl. kungörelsen ang. ändrad lydelse av avd. »D. Ersättningar och förmåner enl. 24 § 

 i avlöningsreglementet» i kungörelsen den 23 december 1920 (n:r SS3) ang, vissa tilläggs- 

 bestämmelser till avlöningsreglementet den 22 juni ig20 (n:r 493) för tjänstemän vid domän- 

 verket; i;iven den 19 aug. 1 921, n:r 516. 



SKOGSINDELNING. 



Angående skogsindelningsarbete åt revirpersonal. Kungl. domänstyrelsen har upp- 

 dragit åt överjägniästarna att därest revirassistent ej kan under innevarande år fullt syssel- 

 sättas med revirgöromål beordra honom att biträda skogstaxatorn i distriktet vid skogsindel- 

 ningsförrättningar, dock ej i större omfattning än de till skogsta.\atorns förfogande ställda 

 hantlangningsmedlen det tillåta, då några ytterligare dylika medel ej kunna påräknas för 

 innevarande är. 



ÖVRIGA ÄRENDEN. 



Angående utarbetande av plan för undersökning rörande markförsumpningens 

 fortskridande m. m. Kungl. brev till Sveriges geologiska undersökning den 3 juni 1921. 



I skrivelse ,n:r 203) den 29 maj 1912 liar riksdagen anhållit att Vi ville föranstalta um 

 utredning angående lämpliga åtgärder till förhindrande av jordkulturens fortgående ödeläg- 

 gelse genom försumpning företrädesvis å sådana trakter inom landet, där dessa försump- 

 ningar redan fått den utsträckning och omfattning, att enskildas krafter och förmåga att 

 verksamt ingripa vore otillräckliga, samt att Vi därefter måtte för riksdagen framlägga det 

 förslag, vartill denna utredning kunde föranleda. 



Sedan domänstyrelsen den 17 oktober 19 12 avgivit utlåtande i ärendet och därvid över- 

 lämnat yttrande av statens skogsförsöksanstalt samt styrelsen för skogshögskolan och statens 

 skogsförsöksanstalt den 16 april 1915 avgivit yttrande och förslag angående sättet för åstad- 



