SKOC.SADMINISTRATION X 241 



laiiile av koU, därviil dock vissa länsstyrelser hemställt, alt sådant måtte bliva gällande 

 allenast för plockande av kött i. växande träd, under det att åter andra ansett förbud er- 

 forderligt för insamling av kött även ä fällda träd eller insamling av kött i allmänliet. 



Av förenämnda länsstyrelser har dock Eders Kungl. Maj:ts befallningshavande i Kronobergs 

 län framhållit, att syftemålet med den ifrågasatta lagstiftningen lämpligast torde vinnas på sätt 

 lagutskottet alternativt ifrågasatt, nämligen medelst av länsstyrelse utfärdat vilesförbud. Även 

 Eders Kungl. Majits befallningshavande i Jönköpings län har föreslagit sådan lagbestämmelse, 

 att det må ankomma pä Eders Kungl. Maj:t eller länsstyrelse att efter landstings eller skogs- 

 vårdsstyrelses hörande utfärda, beträffande helt län eller viss del därav, vitesförbud för 

 plockande utan jord- eller skogsinnehavarens tillstånd eller ock i strid med av denne kun- 

 gjord fridlysning av kottar frän växande träd å annans mark. 



I övrigt har Eders Kungl. Maj:ts sistnämnda befallningshavande i likhet med ett tiotal 

 andra länsstyrelser hållit före, att ett allmänt förbud mot kottplockning icke bör ifrägakomma. 

 Såsom det förnämsta skälet häremot har anförts, att genom sådant förbud kunde befaras 

 uppstå brist pä skogsfrö och därtill ökade priser därå vid fyllandet av behovet av frö för 

 skogskulturer. Det borde för den skull stå en var fritt att insamla såväl nedfallna kottar 

 som kött frän vindfällda träd eller hyggestrakter. 



Eders Kimgl. Maj:ts befallningshavande i Västernorrlands och Kopparbergs län hava, i 

 likhet med respektive skogsvårdsstyrelser ansett sig icke kunna förorda annat än förbud mot 

 insamling av kött från kvarlämnade fröträd. Eders Kungl. Maj;ts befallningshavande i 

 Skaraborgs län har erinrat, att förslag om vissa lagbestämmelser angående skydd mot skade- 

 görelse vid kottinsamling utarbetats redan är 1914 och återfunnes detta i en promemoria 

 av samma år, varöver vederbörande myndigheter enligt nådig remiss den 19 januari 1915 

 yttrat sig. Eders Kungl. Maj:ts befallningshavande förmodade att sagda promemoria komme 

 att behandlas av jordabalkskommissionen, vilkens betänkande vore att vänta under senare 

 hälften av år 192 1. Skogsvårdsstyrelsen i sistnämnt län har meddelat, att av styrelsen 

 igångsatt upplysningsverksamhet angående iakttagande av försiktighet vid kottplockning icke 

 lett till ändring till det bättre. 



Eders Kungl. Maj;ts befallningshavande i Östergötlands län har ansett att, innan en av fack- 

 män verkställd, hela landet omfattande utredning företagits för utrönande av huruvida, såsom 

 liefarats, landets behov av skogsfrö skulle komma att äventyras genom ett förhindrande av 

 den fria kottplockningen, tillräckliga skäl icke förelåge för vidtagande av åtgärder i det av 

 riksdagen begärda hänseendet. Även Eders Kungl. Majtts befallningshavande i Göteborgs 

 och Bohus län har hemställt att en närmare utredning av frågan mätte företagas. 



Av de i ärendet hörda överjägmästarna hava överjägmästarna i de två nordligaste länen 

 i allmänhett ansett att, vad övre Norrland beträffar, skäl ännu icke syntes föreligga att för- 

 bjuda insamling av kött å växande träd på annans mark; dock har överjägmästaren i 

 Skellefteå distrikt, under framhållande av de skador, som genom kottplockning åstadkommas 

 ä växande skog, ansett tiden vara mogen för lagstiftning i berörda hänseende; rätt att in- 

 samla kottar frän mark eller hygge och vindfällen ansåges dock böra kvarstå. 



Överjägmästarna i Mellersta Norrlands och Härnösands distrikt hava hemställt att veder- 

 börande länsstyrelser borde beredas rätt att pä jordägares begäran fridlysa i avseende pä 

 kottplockning \isst område imder viss tid. 



Överjägmästaren i Smålands distrikt har avstyrkt, att lagbestämmelser utfärdas mot kott- 

 insamling från växande träd på främmande mark, då ett dylikt förbud komme att hämma 

 kottinsamling över huvud taget, säväl den utan skadegörelse som den med sådan, under 

 det att skadegörelsen icke komme att därigenom ytterligare förhindras eller bestraffas, dä 

 den finge anses straffbar redan med nu gällande lagbestämmelser. 



Flertalet av de skogsvärdsstyrelser och övriga, som avstyrkt de ifrågasatta lagbestämmel- 

 serna, hava på sätt förut nämnts, ansett att plockningsförbud skulle försvära kottinsamling 

 och därmed höja priset på kött och skogsfrö. 



I underdånigt utlåtande den 4 september 1915 över föreslagen lag om rätt till bärplock- 

 ning och tillvaratagande av vissa andra naturalster, däribland kött, har domänstyrelsen fram- 

 hållit, bland annat, att ett starkt stöd för att ägande- eller dispositionsrätten till mark och 

 skog även i sig inneslöte motsvarande rätt till sådana denna marks och skogs alster, som 

 kottar och bär, funnes i lagen den 26 maj 1 895 angående vad till fast egendom är att hänföra. 



Denna lags 2 § innehöUe nämligen bland annat: 



»Till jorden höra: — — — — — — — ä rot stående träd och andra växter tillika 



med frukt därå». Till förtydligande av denna paragraf anfördes ytterligare, alt lagbered- 

 ningen, som år 1909 avlämnat sista delen av sitt förslag till ny jordabalk, i motiven till 

 däri föreskaget stadgande rörande jordägares rätt till vilda bär och svampar, bland annat, 



