SKOGSADMINISTRATION X 243 



lämnar medgivande till andra att kostnadsfritt eller mot viss mindre avgift plocka desamma. 

 Därigenom att tillstånd till kottplockning lämnades vissa personer, vunnes möjlighet till kontroll 

 över att skadegörelse å skogen icke åstadkommes genom ovarsamhet vid kottplockningen. 



Genom det ifrågasatti lagbudet skulle ock skogs- eller markägare beredas tillfälle att mera 

 verksamt än hittils varit möjligt själva förse sig med sitt fröbehov från kottar å egna skogar och 

 pä så sätt icke behöva inköpa frö med oviss härstamning och måhända för ståndorten ej passande. 



Styrelsen håller emellertid före, att i gällande strafflag borde intagas förbud mot att av såväl 

 växande som avverkade träd olovligt taga icke blott kottar utan även övriga sådana trädens delar, 

 som i 20 kap. 2 § n:r 268 den "/^ 1918) ocli 24 kap. 3 § (n:r 119 den "j^ 1917) äro 

 uppräknade. 



Styrelsen flr alltså i underdånighet hemställa, att sagda paragrafer må erhålla följande lydelse : 



2o kap. strafflagen, 



2 §. 



iDcn, som å skog eller mark, däri han ej äger del eller den han ej innehaver eller äger 

 rätt att nyttja, olovligen faller träd, i uppsåt att trädet eller något därav sig eller annan 

 tillägna, eller, i sådant uppsåt, olovligen tager, av växande eller fällda träd, ris, gren, näver- 

 bark, löv, bast, kottar, ollon, nötter eller kåda; varde, ändå att han det icke bortfört, an- 

 sedd såsom hade han stöld förövat, där värdet går över trettio riksdaler. Går det ej över 

 trettio riksdaler; vare lag, som i 24 kap. s.ägs.» 



24 kap. strafflagen. 



3 5- 



»Fäller, syrer eller bläcker man olovligen triid å annans skog eller mark, i uppsåt att 

 trädet eller något därav sig eller annan tillägna, eller tager olovligen där viixande gräs, 

 torv eller, av växande eller fällda tr.äd, ris, gren, näver, bark, löv, bast, kottar, ollon, nötter 

 eller kåda; varde, evad han det bortfört eller ej, straffad för åverkan, där ej efter 20 kap. 

 gärningen skall annorledes anses ; och vare straffet böter, högst ett tusen riksdaler, eller 

 fängelse i högst sex månader. Aro omständigheterna synnerligen försvårande ; då må till 

 straffarbete i högst ett år dömas. -> 



Ang. av skattebetalarnas förening gjord framställning ang. Domänstyrelsens 

 ekonomiska verksamhet, domänstyrelsens yttrande till statsrådet och chefen för kungl. 

 jordbruksdepartenientet, den 15 sept. 



Genom remiss den 25 augusti 1921 har domänstyrelsen anmodats avgiva yttrande över 

 en av Skattebetalarnas förening gjord framställning angående styrelsens ekonomiska verk- 

 samhet. Med anledning därav får styrelsen anföra följande. 



Domänstyrelsen finner det till en början synnerligen anmärkningsvärt, att föreningen 

 ansett sig kunna utan att företaga någon närmare undersökning av styrelsens förutvarande 

 och nuvarande verksamhet uttala den kategoriska uppfattningen, att styrelsens affärsverksamhet 

 ej ledes efter affärsmässiga principer utan fast mera efter kamerala synpunkter och att en 

 gång beviljade medel, oavsett konjunkturläget, skola användas. Om föreningen gjort sig 

 mödan av en närmare undersökning i detta avseende, skulle det icke kunnat undgå den- 

 samma, att styrelsen stiidse sökt iakttaga den största sparsamhet, såväl ifråga om större som 

 mindre utgiftsposter. Ehuru styrelsen lätteligen kan medels utförliga sifferuppgifter styrka 

 detta påslående, vill styrelsen tillsvidare dock inskränka sig till att lämna en kortfattad över- 

 sikt över domänverkets inkomster och utgifter under de senaste 20 åren (bil. A). Av denna 

 översikt framgår, att utgifterna för avverkning, förädling och transport av virke procentuellt 

 i förhållande till samtliga utgifter stigit från 1 1 % år 1901 till 34% år 1920, beroende 

 därpå att i och med den ökade intensiteten i skogsskötseln det genom skogsförvaltningarna 

 avverkade virket i procent av hela avverkningen stigit frän 7 % år 1901 till 28,6 % år 1919'. Av 

 sagda översikt framgår vidare att förhållandet mellan utgifter och inkomster varit rätt konstant 

 till och med år 1917," oaktat utgifterna för avverkning, föriidling och transport av virket i 



' Beträffande tiden 1901 — 1908 kan icke av styrelsens årsberättelser utläsas den kvantitet 

 virke, som genom skogsförvaltningens försorg avverkats, varför denna grafiskt framställts med led- 

 ning av uppgifterna för åren 1909 — 1919. För år 1920 är styrelsens berättelse icke färdig, 

 varför slutsummorna för avverkningen ej nu kunna lämnas. 



' Den plötsliga stegringen 1909 berodde på krisåret igoS, dä en myckenhet virke blev 

 oförsålt, i följd varav inkomsterna gingo ned under är 1909; och den starka stegringen under de 

 tre sista åren förklaras av de under dessa år så oskäligt uppdrivna arbets- och materialprisen. 



