250 X S. LINDROTH 



den betydelsefullaste medhjälpare. Genom Bismarck tvingades de flesta tyska 

 statsförvaltningar att anställa försök med främmande trädslag, och häröver före- 

 ligga sedan dess esomoftast meddelanden från försöksanstalterna. Efter resul- 

 taten av dessa kulturförsök indelar Schwappach trädslagen i 



1 . synnerligen lämpliga 



2. under särskilda förutsättningar lämpliga 



3. för odling i stort icke att rekommendera- 



Strid synes ännu pågå i Tyskland, huruvida verkligen främmande trädslags 

 införande är av värde eller ej. Emellertid äro resultat publicerade, som otve- 

 tydigt visa de införda trädslagens överlägsenhet i många fall. Det torde här 

 vara på sin plats att nämna några exempel. John Booth anlade 1881 en 

 försöksplantering i Sachsenwald. Boniteten var III klass granjord och ytan 

 c. 0,5 har. Hälften planterades med 4-årig douglasgran och andra hälften 

 med vanlig gran. Ar 1906, då beståndet följaktligen var 29 år gammalt, 

 gallrades det, och beräknades douglasgranen då per har ha lämnat 407 m-' 

 under det att granen endast kom upp i 207 m-^. Tack vare douglasgranens 

 grövre dimensioner kunde denna beräknas ge c. i 000 mark per har; granen 

 däremot endast 360 mark. Som grund för värderingen lades för båda träd- 

 slagen virkespriser för gran. Ar 1911 meddelar Schwappach några siffror 

 frän en provyta med 25-årig douglasgran i Lonau i södra Harz. Detta be- 

 stånd hade då en medelhöjd av i q m och lämnade under de senaste 6 åren 

 en årlig tillväxt på 27,2 m'^ per har. Zimmermanx har företagit åtskilliga för- 

 sök med douglasgran på Liinerburgerheden och gör med stöd av dessa det 

 uttalandet, att douglasgranen är det mest räntabla och minst riskabla träd- 

 slaget med vilket man kan kultivera hedmarker. 



De tyska försöken med främmande trädslag äro rätt avsevärda. Som exem- 

 pel kan nämnas, att endast i Preussen till försökskulturer inköpts åren 1881 

 ■ — -1896 frö för omkring 250000 mark. År 1900 funnos i samma land 640 

 har försökskulturer med främmande trädslag. 



I Danmark ha i stor utsträckning främmande trädslag kommit till använd- 

 ning. Framför allt har C. M. Pdulsen och senare Opper.\iann sysslat med 

 dessa frågor och publicerat resultat, som i många fall vittna om de främmande 

 trädslagens överlägsenhet. 



Om Norge får jag i det följande anledning att tala och vill därför nu av- 

 sluta denna inledande historik med några ord om främmande trädslag i Sverige. 

 En av de första svenskar, som pläderat för införandet av främmande trädslag, 

 torde vår store naturforskare Carl von Linné ha varit, och under senare delen 

 av 1700-talet gjordes en del försök med olika trädslag utifrån, framför allt 

 med lärk. Under 1800-talet användes lärk i många kulturer, i all synnerhet 

 i Bergslagen. Likaså infördes silvergran flerstädes. På flygsandsfälten använ- 

 des bergtall i mycket stor utsträckning. 



Någon egentlig fart har emellertid aldrig arbetet med främmande trädslag 

 här i landet tagit; möjligtvis får man vid detta omdöme fritaga kulturerna 

 med lärk och bergtall. Vår skogslitteratur är också ovanligt fattig på detta 

 område och har endast några få betydelsefulla arbeten att framvisa. Emel- 

 lertid har Statens Skogsförsöksanstalt redan i början av sin verksamhet plan- 

 lagt försök med främmande trädslag. Dessvärre måste dessa arbeten, på grund 

 av att andra viktigare arbeten skötos i förgrunden, avbrytas och kunde först 

 1907 återupptagas, då anstalten bland annat rörande frågan igångsatte en 



