254 X S. LINDROTH 



har en storartad omväxling pä barrträd. Här lörekomnier douglasgran, 

 sitkagran, Tliuja giganten, Lhainicrvpaiis noolkaeinis m. fl., och på grund 

 härav ägnar Hagem detta land ett ingående studium. i4"-isotermen, som 

 representerar Västlandets yttre kust, förlöper här i British Columbia längs efter 

 kusten från 50 — 60° n. br., 15° isotermen, som representerar Västlandets 

 fjordar går stra.x utmed den förra, och 1 6° isotermen går över de innersta 

 fjordarna. Även övriga klimatiska förhållanden stämma på ett utmärkt sätt 

 överens med Norges, framför allt de pä ^'estlandet. Här nedan angivas me- 

 deltemperaturerna för årets olika månader i Port Simpson (vid kusten 54'', 3 4' 

 n. br) jämförda med motsvarande temperaturer på Västlandets yttre kust. 



Jan. Febr. Mars April Maj Juni 



1'ort Simpson o,.-; 0,9 2,h 5,7 9,1 11^6 

 \'ästlandets 



yttre kust... 1,8 1,2 2,0 5,3 8,u 12,3 14,1 14,0 11,8 7,8 4,2 2,2 



Fördelningen av nederbörden är synnerligen lika i de båda jämförda trak- 

 terna. Särskilt är överensstämmelsen god i södra delen av British Columbia. 

 Få grund härav utsände Västlandets försöksstation i q 1 6 amtskogmester Smitt 

 till British Columbia för att han skulle studera detta lands skogsträd och fram- 

 för allt knyta förbindelser och säkerställa en leverans av frö just ifrån de 

 trakter, man önskade bestämma. I detta senare ser jag ett synnerligen be- 

 tydelsefullt steg, då försöksstationen härigenom befriat sig från den osäkerhet, 

 som alltid kommer att vidlåda fröhandlarnes uppgifter. 



Ännu har man icke kommit längre än till första förberedande stadiet i 

 realiserandet av H.\gems principer, och jag blev därför vid en studieresa, som 

 jag företog till Västlandet i Norge på hösten 19 19, endast i tillfälle att iakt- 

 taga diverse plantskolearbeten med främmande trädslag, samt utläggningar av 

 provytor m. m. men kunde dock konstatera, att man redan från början gått 

 till väga med största målmedvetenhet. H.^c.em utgår under detta sitt arbete 

 ifrån att endast sådana trädslag skola underkastas undersökning, på vilka man 

 kan fästa den förhoppningen, att de skola bli ekonomiskt givande, och att 

 de skola passa för Västlandet. Här har man länge arbetat med skogskultu- 

 rer, varvid framför allt tall använts. Emellertid anser Hagem med tanke på 

 tallens många sjukdomar i de yngre stadierna — risken att införa detta träd- 

 slag i allt för stor utsträckning avsevärd — och för övrigt visar tallen ett 

 rätt dåligt utseende, framför allt ut mot kusten, och härigenom har han kom- 

 mit på tanken att försöka främmande trädslag. 



Som sådant är granen att betrakta, dä den inte förekommer ursprunglig på 

 Västlandet, och den har redan tidigare kommit till användn-ng, varom en del 

 mycket vackra bestånd vittna. Emellertid står granen i de sura marker, som 

 man arbetar med på Västlandet, de första åren och > stampar», ett förhållande, 

 som onekligen inverkar oförmånligt på räntabiliteten, och därför torde försök 

 med andra trädslag vara på sin plats. Förutom gran och tall vill därför 

 Hagem försöka följande: bergtall, sitkagran, Tstiga helcrophylla , douglasgran, 

 Ahies grandis och Thiija gigan/ea. Bergtallen känna »västländingarna» sedan 

 gammalt till, och längst ut vid kusten, där vinden är svårast och hällarna 

 mest barspolade, torde aldrig något annat träd kunna med fördel användas. 

 Sitkagranen är kanske det träd, som Hagem fäster de största förhoppningarna 

 vid. Den har stor produktionsförmåga, är synnerligen vindstark och sätter 



