SKATTF.BK TALARNAS FORKNING OCH DOMANSTVRKLSKN x 263 



priserna ä sin råvara, vilket enligt deras mening skulle kunna giva de ut- 

 ländska köparna anledning att pressa ned priserna, så torde det icke förvåna, 

 att styrelsen icke redan till i:sta auktionerna i början och mediet av oktober 

 var benägen till reduktion av priserna å råvaran. En sådan reduktion av 

 priserna, nämligen inom ramen av vad som då skulle kunnat anses till- 

 rådligt, skulle dock icke fått till följd någon större ökning i kronans höst- 

 försäljningar, ty orsaken till den minskade försäljningen berodde mindre pä 

 på de av styrelsen satta prisen än ä andra förhållanden. De virkesköpande 

 sågverken hade genom sitt fasthållande av de höga försäljningsprisen fått sälja 

 förhållandevis litet för år 1921, varför mänga av dem icke kunde köpa större 

 mängder råvara annat än på spekulation att överhållas till ett kommande år, 

 därest tillräckligt låga pris därtill kunde locka. Många av dem hade ock 

 större eller mindre mängder stämplat virke överstäende sedan föregående åren, 

 dels å egna skogar, dels inköpta poster av kronan eller enskilda, vilket även 

 förhindrade dem att köpa å annat än sådan spekulation. Men dylik speku- 

 lation hindrades dock i hög grad av den då sä åtstramade penningmark- 

 naden. I södra Norrland inverkade ock de dä nyligen avslutade försälj- 

 ningarna av vissa större egendomskomplex, därvid flera av de eljest uppträ- 

 dande spekulanterna på kronans virke inköpt bet3dande ravarumängder till 

 höga priser med påföljd, att flertalet av dessa alldeles höUo sig borta från 

 kronans virkesauktioner. Och i ännu högre grad inverkade till de därstädes 

 minskade försäljningarna det förhållandet, att den stora mängd smärre säg- 

 verk, som eljest där pläga inköpa betydligt med virke från kronans skogar, 

 till stor del alls icke kunde deltaga i spekulationen å kronans virke av det 

 skäl, att de i följd av tillstramningen ä penningmarknaden icke kunde an- 

 skaffa medel ens till uppehållande av sågverksdriften. 



De som då efteråt — dels genom en artikel i tidningen »Aflfärsvärlden» 

 dels å Industriförbundets möte i april månad — sedan den svåra depressi- 

 onen inträftat, klandrade styrelsen för att ha hållit för höga priser vid höst- 

 auktionerna, anmärkte ock emot, att styrelsen icke tidigare sålde sin pappers- 

 masseved. Därför anser sig styrelsen i sammanhang därmed böra beröra 

 även denna fråga. — Såsom känt är, antog man förlidet år, att svår bränsle- 

 brist skulle uppstå för bränslesäsongen 1920 — 21, varför styrelsen erhöll order 

 att dels i möjligaste grad höja vedhuggningarna å de allmänna skogarna, dels 

 intälla all försäljning av pappersved och props från och med Dalarna söderut, 

 på det att även detta virke i nödfall skulle kunna tillgripas för bränsleända- 

 mål. Sedan under sommaren allmän vedinventering ägt rum och det därvid 

 konstaterats, att bränsletillgången var större än man vågat hoppas, gjorde 

 domänstyrelsen upprepade framställningar att få sälja åtminstone pappersveden, 

 men det dröjde en tid innan tillstånd därtill erhölls, emedan dessförinnan 

 vissa undersökningar skulle genom kommerskollegium verkställas. Så snart 

 detta tillstånd i början av oktober erhållits, gav styrelsen genast order om 

 försäljning av både pappersveden och propsen. Förut hade dock en del till 

 lastageplatser framförda partier, som icke där fingo kvarligga, måst försäljas. 

 Beträffande pappersveden i Norrland, som skulle säljas å rot, kunde försälj- 

 ningen av denna svårligen ske innan utstämpling av densamma ägt rum och 

 innan man sålunda visste vad man hade att sälja, varförutom i dessa partier 

 ingick större eller mindre del timmer. Någon särskild brådska med att för- 

 sälja denna ved, ansågs heller icke föreligga, enär pappersmassefabrikerna 



