SKATTKHETALARNAS FORKXING OCH DOMANSTVRKl.SEN x 275 



som begärt att få inköpa lådor till förxaring a\ revirets äldre handlingar, 

 och menar föreningen, att tillika fara föreligger, att styrelsens sysslande med 

 sådana oviktiga detaljer kan komma att undanskymma de stora spörsmålen. 

 Härtill får styrelsen svara, att i varje förvaltning torde finnas principfrågor, 

 beträffande vilka dess högsta ledning icke velat släppa ifrån sig beslutande- 

 rätten. Sådana kunna då komma att beröra även mycket oviktiga detaljer. 

 Sålunda få ock frågor ibland av lika liten ekonomisk innebörd som frågan 

 om nämnda lådor dragas under Kungl. I\Iaj:ts, ja till och med under Riks- 

 dagens prövning. Enligt 1910 års reglementariska föreskrifter för skogs- 

 statens tjänsteförvaltning äga jägmästare eller överjägmästare befogenhet att 

 inom vissa gränser överskrida anslag. Likaså kan överjägmästare bevilja medel 

 till angelägna ändamål, som icke upptagits i utgiftsförslaget, varifrån dock 

 äro undantagna extra bevakning, anläggning av telefon, för skogsskötseln icke 

 nödiga inventarier samt byggnads- och andra arbeten å skogspersonalens bo- 

 ställen och bostadslägenheter. Därigenom hava sålunda in\entarier för jäg- 

 mästarexpeditionerna undantagits. Behovet av dylika kan jägmästarne mycket 

 väl förutse och upptaga i sina årliga förvaltningsförslag, varför särskilda 

 framställningar därom icke behöva ifrågakomma. Och om en jägmästare i 

 •ett undantagsfall är nog oförstående att besvära styrelsen med en dylik fram- 

 ställning, så behöver givetvis ett sådant fall icke i ringaste män för styrelsen 

 undanskymma de stora spörsmålen. 



Med stöd av sina erinringar mot styrelsens sätt att minska utgiftsposterna 

 anser sig föreningen kunna uttala, att de relaterade exemplen tyda på, att 

 styrelsen ej använder sig av befintlig statistik. Då styrelsen här även visat, 

 att föreningen alldeles missuppfattat styrelsens åtgärder i detta avseende, så 

 torde härav framgå det obefogade i detta uttalande. I sammanhang härmed 

 anför föreningen ett uttalande av bokföringssakkunniga i deras betänkande 

 ■den 30 april innevarande år, nämligen »att statistiken icke intresserat själva 

 ledningen, utan lagts över på underordnande tjänstemän, som fått syssl, 

 med den utan fortgående intim kontakt med dem, som bort och kunnat hav 

 gagn av att ständigt utnyttja den.» Detta betänkande fick styrelsen för uta 

 låtande först den 19 oktober, varför styrelsen ännu icke haft tillfälle at- 

 taga del av detsamma än mindre däröver kunnat avgiva sådant utlåtande, 

 men kommer styrelsen att i detta ingående och kraftigt bemöta nämnda på- 

 stående. Nu kan styrelsen därför inskränka sig till att framhålla, att detta 

 uttalande helt enkelt icke är med sanna förhållandet överensstämmande, enär 

 statistikarbetet stått under en av byråchefernas direkta ledning och detta även 

 i detalj. 



Föreningen åberopar även ett uttalande av skogssakkunniga i deras be- 

 tänkande den 16 juni 191 1 (skall vara den 17 december 1915). Med delta 

 uttalande hava de sakkuniga velat motivera behovet av ökad kvalificerad 

 arbetskraft hos domänstyrelsen på grund av styrelsens krävande uppgift. Då 

 styrelsen allt sedan år 1907, då den första skogskommittén tillsattes, varit 

 klavbunden och därför icke kunnat inkomma med något förslag till sådan 

 på grund av styrelsens efter hand så avsevärt utvidgade verksamhet välbe- 

 hövlig arbetskraft, var det alldeles självfallet, att de sakkunniga skulle avgiva 

 iorslag därom. Läser man detta kapitel i de sakkunnigas betänkande i sin 

 helhet, sä finner man ock, att de sakkunniga med detta uttalande ingalunda 

 avsett något förklenande omdöme om domänstyrelsens verksamhet. Men 



