CRAN Kl. I, KR IJAMUL' FOR PArPKRSTlKKX^KRKNINC. x 277 



länderna kommersiellt, industriellt, agrikulturellt samt att i synnerhet genom 

 undersökningar och experiment skapa möjligheter för ett förbättrat utnyttjande 

 av naturtillgångarna i dominions, kolonierna och Indien. Det tredje häftet 

 lör är 1920 av nänmda Biillcliii innehåller en noggrann utredning om bambu 

 som material för pappersfabrikationen. Resultaten av denna utredning böra 

 kunna påräkna ett ganska stort intresse hos alla dem som ha med skogs- 

 skötsel och trävaruafiärer att göra, och jag skall därför göra en kort resumé, 

 till vilken jag vill knyta några egna enkla reflexioner. 



Den alltjämt stegrade efterfrågan på papper och pappersmassa som sam- 

 hällenas utveckling fört med sig och det därav förorsakade höga priset på 

 dessa produkter har föranlett igångsättande av en mängd undersökningar i 

 avsikt att finna ett billigt framställningsmaterial. Av alla dessa undersökningar 

 ha de som anställts med bambuarter varit de mest givande. — De vä.xter, som 

 sammanfattas under benämningen bambu, tillhöra gräsen, och 30 släkten med 

 tillhopa 550 olika arter äro kända. Några av dessa arter växa i de varm- 

 tempererade regionerna men de flesta i de fuktiga områdena av ekvatorial- 

 trakterna och de subtropiska klimatzonerna. De äro ofta beständsbildande 

 ■och växa med fenomenal snabbhet. Dendrocalamus gigantens, som förekommer 

 i ostindiska ögruppen ocli blir mer än 35 meter lång, kan på en dag växa 

 närapå en halv meter. 



De flesta arter äro pereuna med en mer eller mindre grenig rotstock, var- 

 ifrån utgå upprättstående stammar med ihåliga internodier av varierande längd, 

 åtskilda genom massiva noder eller »knutar», och innehållande rikligt med 

 kiselsyra i väggarna. De finnas huvudsakligen i Asien; 320 arter i monsun- 

 orarådet och härav 136 arter i Indien. Vidare förekomma 179 arter i Syd- 

 amerika, 49 i Japan, 30 pä Filippinerna, och även i Nya Guinea, Queensland 

 samt Nya Caledonien och på öarna utmed Pacific-kusten uppträda en del arter. 

 1 Afrika förekomma blott 24 arter, och i Europa saknas bambu alldeles, trots 

 försök till odling för dekorativa ändamål. — Några arter ha så gott som all- 

 deles massiva stammar och användas med fördel till spjutskaft etc, mänga 

 andra återigen äro slanka och klättrande, såsom de sydamerikanska Ch!is<]iieas. 

 Endast några fä av de viktigaste arterna i östra Indien och på Filippinerna 

 ha hittills prövats lör pappersberedning. 



Bambuträden blomma mycket sällan — med 30 å 40 års mellanrum — 

 men träd av samma art inom ett distrikt blomma samtidigt. Efter blomningen 

 <iö stammarna bort — stundom även rotstocken. Stammarna kunna dock 

 användas för beredning av pappersmassa ännu minst 2 ä 3 år efter blom- 

 ningen. Även om rotstocken är död, kommer dock en ny generation av sig 

 självt efter 5 å 6 år från självsädda frön, så att man kan påräkna nya stammar, 

 användbara för fabrikationen redan 8 ä 10 är efter blomningen. 



För bambuskogarnas utveckling synes fuktig atmosfär vara viktigare än hög 

 temperatur. Bambun utbildar ofta mycket täta och rena bestånd, där nästan 

 inga andra växter förekomma och där markfloran inskränker sig till några få 

 arter av mossor och lavar. Dessa rena bambuskogar uppträda pä bergen i 

 ekvatorialtrakterna mellan den zon som bildas av timmerproducerande träd- 

 slag och den eviga snöns region. Sålunda upptagas höjdpartierna på Moiint 

 Kenya i Ostafrika mellan 2,600 och 2,750 meters höjd över havet av en tät 

 oavbruten zon med ren bambu {^Anmdinaria alpina). I Himalaya gå somliga 

 arter upp till 3,350 meter och i Anderna ända till 4,900 meter. 



