SKOCISAD.MIMSTRATION X 299 



I kontrakt, som av domänslyrelsen upprättats med enskild person eller lirma om upp- 

 lörande p:1 entreprenad av vissa byggnader, exempelvis bostäder för skogsstatspersonalen, har 

 plägat intagas bestämmelse om att, därest tvist skulle uppstå om ratta tolkningen av kontraktet 

 med tillhörande arbetsbeskrivning och ritningar, frågan skulle hänskjutas till avgörande av 

 skiljenämnd enligt lagen om skiljemän den 28 oktober 1887. 



Även i vissa mellan styrelsen och enskilda träffade avtal om försäljning eller leverans 

 av virke m, m. frän statens domäner har ej sällan intagits bestämmelse därom, att eventuellt 

 uppkommande tvister i anledning av avtalet skola dragas under avgörande av skiljemän. 



Där tvist ansetts kunna uppstå beträifantle frågor av hu\'udsakligen teknisk natur, exempelvis 

 viss varas beskaffenhet, för vilkens bedömande erfordrats besiktning på ort och ställe och 

 varvid ett hastigt slitande av uppkommen tvist varit särdeles önskvärt, har även senaste tiden 

 i avtalet noggrant angivits sådana frågor med bestämmelse att uppkommande tvist därom 

 skall hänskjutas till avgörande av sakkunnig, opartisk person, utsedd av i kontraktet angiveri 

 utomstående. 



.Styrelsen tillåter sig erinra, hurusom vid tillkomsten av lag om skiljemän den 28 oktober 

 1887 uttalades såväl av ledamöter av högsta domstolen som inom lagutskottet tvivelsmäl, 

 huruvida en lag av föreslagen beskaffenhet kunde vara av ett verkligt behov påkallad och 

 medföra någon väsentlig nytta. I sådant avseende anmärktes i liuvudsak deh att det icke 

 kunde vara önskvärt, att genom en utförlig lagstiftning i förevarande ämne anledning gåves 

 att i vidsträcktare omfång draga rättstvister undan domstolarnas avgörande för att överlämna 

 dem åt skiljemän, deh ock att genom lagförslagets antagande en ytterligare instans skulle 

 uppstå, varigenom tvistens slutliga avgörande skulle kunna uppehållas längre än förut vore 

 möjligt. Lagutskottet framhöll dock, att vad man genom en rättslvists överlämnande till av- 

 görande av skiljemän huvudsakligen ville och kunde vinna vore, att tvisten skulle kunna 

 slitas på ett snabbare sätt än genom densammas hänskjutande till domstol. Fördelen härav 

 kunde i många fall vara av sådan betydelse, att den fullt uppvägde de större garantier för 

 ett i alla delar riktigt avgörande, som onekligen i allmänhet innefattades i domstolarnas 

 prövning. 



Ehuru för slitande av tvister, som uppkommit i anledning av mellan styrelsen och enskilda 

 ingångna avtal, skiljedomsförfarande hittills icke behövt anlitas annat än i fä undantags- 

 fall, håller st)Telsen för sin del dock före, att i avtal rörande såväl arbeten, som för kronans 

 räkning skola föras pä entreprenad, som ock leveranser, som skola fullgöras av styrelsen, 

 hittills förekommande bestämmelser om skiljedom i allmänhet icke böra införas, enär erfaren- 

 heten torde hava visat, att kronans rätt varder bättre och säkrare tillgodosedd, om tvister, 

 som i anledning av ifrägavarantle avtal uppkomma, bliva av domstol prövade och avgjorda. 



För slitande av uppkommen tvist rörande sådana i träffat avtal angivna åtaganden, för 

 vilkas bedömande kräves facklig sakkunskap och vilkas snabba avgörande är av särskild 

 betydelse, synes användande av skiljedomsförfarande dock vara lämpligt. Sådan ordning 

 synes ock med fördel böra tillämpas beträffande frågor av mindre ekonojiisk betydelse. I 

 kontrakt bör för sådant avseende bestämt angivas den eller de frågor, vilka i händelse av 

 \y\i\. må hänskjutas till avgörande av skiljemän. 



Angående infordrat förslag till vissa åtgärder i anledning av rådande arbets- 

 löshet; domänstyrelsens und. ullätanile den i dec. 1921. 



Genom socialdepartementets ämbetsskrivelse den 4 november 1921 — hit inkommen den 

 30 samma månad — har domänstyrelsen anbefallts att avgiva underdånigt förslag till åt- 

 gärder inom styrelsens verksamhetsområde i syfte att genom statsbeställningar stödja industrien 

 och därigenom bidraga liU lindrande av rådande arbetslöshet. Till ätlydnad härav far domän- 

 styrelsen i underdånighet anföra följande. 



Tnder åren 1920 och 1921 har styrelsen i så stor utsträckning som möjligt sökt att inom 

 ämbetsverkets centralförvaltning sammanföra för lokalförvaltningen erforderliga inköp. Så- 

 lunda har styrelsen under innevarande är inköpt inventarier och materialier, omfattande 52 

 olika varuslag, för ett bruttobelopp av 665,000 kronor; och styrelsen förväntar, att denna 

 inköpsverksamhet under nästinstundande är skall ännu mera utvidgas, 



-\nledningen till denna av styrelsen bedrivna och av Eders Kimgl. Maj:t vid fastställandet 

 av styrelsens general förslag för år 1921 gillade centralupphandling har självfallet icke varit 

 att stödja industrien utan att genom undvikande av mellanhänder erhålla för statsverket sä 

 förmånliga inköpsvillkor som möjligt. 



Styrelsen tror icke heller, att den inköpsverksamliet, som faller inom området för styrel- 

 sens verksamhet, någonsin — och i varje fall icke under de närmaste aren — kan bliva 

 av den omfattning, att den kan giva industrien ett mera effektivt stöd. Såväl inköpsvarornas 



