igi2. No. l6. OM VEGETATIONEN VED TESSEVAND I LOM. 



Gaarden Hoft i Bæverdalen, efter hvis høide Norman har angivet korngrænsen, 

 ligger efter amtskartet paa ca. 1559 fod og efter rektangelkartet paa ca. 21 10 

 fod. \'ed at gaa efter høiderne paa amtskartet og rektangel kartet kan man 

 se, at høiderne paa det forste for en stor del maa være sat altfor lave. 

 For at nævne nok et eksempel kan der anføres, at Kvitingskjølen paa 

 amtskartet staar angivet til 6276 fods høide, men paa rektangelkartet til 

 6776 fod. Efter dette maa det være klart, at Normans angivelser af træ- 

 grænserne maa være for lave, selv om han med furugrænsen mener furu- 

 skogens grænse og med birkegrænsen birkeskogens grænse. — Medens der 

 i de nu nævnte omgivelser af Tessevand ikke er noget smukt udviklet 

 birkebelte, findes der et saadant paa skraaningerne af Fuglhø, i syd for 

 vandet. Hvor terrænget var jevnt heldende, saa birkegrænsen ovenfra paa 

 atstand ud som en ret linje; men hvor der var større ujevnheder saasom 

 smaa koller eller bækkedale, gik birken længere op. 



PI. 1 fig. 2 er taget fra de øverste birke i birkebeltet paa Fuglhø. Som 

 man kan se af billedet, er træerne her ved grænsen endnu noksaa normalt 

 udviklet. Anderledes forholdt det sig med furuen ved dens øvre grænse. 

 Træerne stod her som afgnavede skeletter (se pi. II fig. i). Dels i denne 

 skikkelse, dels som smaa forkrøblede, buskformede individer saaes furu- 

 regionens sidste udposter i den lavere del af birkebeltet. 



Den skogdannende birk er, som man kan vente, altid Betnla piihcsceiis. 

 Betula puhesccns X ^- tmna (: B. intermedia Thom.) saaes undertiden, f eks. 

 ved furugrænsen paa nordsiden af Tessevand, som en flere meter hoi busk, 

 men kun i ringe mængde. 



Granen, Picea Abies, forekom kun spredt blandt furuen i den øvre 

 del af barskogene og her sparsomt. Paa de mod nord vendende skraa- 

 ninger tiltog den sterkt i antal nedover mod \'aagevand og var ofte her 

 det fremherskende træ. 



Andre trær end furu, birk og gran optraadte ikke skogdannende. Af 

 graaor, Alriits incana, var der smaa veludviklede trær i ca. 950 meters 

 høide. Asp, Popiiliis treniiila, fandtes som trær i over 990 meters høide 

 o. h. Fra denne høide maaltes et lidet aspetræ. Det var 4 m. høit og 

 58 cm. i omkreds i i meters høide over marken. Sammen med 3 andre 

 aspetrær af lignende dimensioner vokste det i nærheden af den førnævnte 

 lille furuskogrest under Heggeberget. Dets mod nord vendende side havde 

 torre, nøgne og opad strittende grene. Rogn, Sorbns Auciiparia, saaes 

 kun sjelden og af ubetydelig størrelse. Salix caprea forekom som trær, 

 indtil 5 meter høie. i ca. 900 meters høide o. h., i blandet skog af furu og 

 og birk. Salix pcntandra vokste som lidet træ, ca. 3 m. høit, ved Tesse- 

 elven, 918 m. o. h. 



