igi2. No. l6. OM VEGETATIONEN VED TESSEVAND I LOM. 9 



gnomisk karakteriseret ved Empetntm nigrum og for en stor del ogsaa ved 

 CladoiiUx raiigifcriiia. 



Rubrik 2 viser resultatet af undersøgelsen af skogbunden i den for- 

 nævnte lille furuskogrest under Heggeberget. Denne grænsed dels til krat 

 af vidjer, Betnla nana og Jnnipcrns, dels til l^'ngmark. Dens nordlige eks- 

 position og dens som følge deraf mere sk\'ggefulde beliggenhed er det vel, 

 som har gjort kontingenten af skogplanter forholdsvis større end i i. Paa 

 grund af skogrestens ringe udstrækning har planter fra de tilstødende 

 plantesamfund havt let for at indvandre, saaledes fra krattene Saliccs, 

 Betnla nana, Jn)iipcrns og med dem endel urter som Jlola biflora, Ranun- 

 culus acer, Antlio.xanihuni odoratuni, Grranium silvaiicuni o. fl. eller alpine 

 planter fra Heggebergets bækkeleier som J^eronica alpina, Gnaphalium 

 supinum, Salix hrrbacca, Sibhaldia procumbcns. Bunden var her mindre 

 tor. Empetntm og ]\u'ciniuin Myrtillus var de hyppigst optrædende arter, 

 og det var ogsaa disse, som fysiognomisk prægede vegetationen. 



Rubrik 3 viser resultatet af en undersøgelse af furuskog, sterkt op- 

 blandet med birk. Skogen vendte mod nord og heldte temmelig sterkt. 

 Ligesom i i er E}npctnim og Vacci)iium vitis idaea de h\'ppigst optrædende 

 arter. Empctnim præger vegetationen f3'siognomisk. Cladonia rangiferina 

 optraadte i større mængde kun paa enkelte steder. I denne skogbund var 

 det derimod ligesom i 2 en mos, Hylocomitim proliferum, som var den 

 fremherskende blandt kryptogamerne. Festuca ovina indgik oftest som en 

 almindelig bestanddel i skogbundens vegetation saavelsom i de ovrige 

 tørbundsformationer i omegnen af Tessevand ^. I rubrik 3 viser den merkelig 

 nok den lave hyppighedsgrad 4. Phyllodoce coerulea forekom derimod i 

 stor mængde og har, som man ser, en hyppighedsgrad af hele 22. Den 

 er altsaa ikke langt fra at være en dominerende art. Den indgik altid 

 som et led i skogbundens vegetation, men kunde være mere eller mindre 

 almindelig. Ofte gik den langt ned paa dalsiden. Den fandtes saaledes i 

 skogbunden i stor mængde i ca. 700 meters høide o. h. 



Som man ser, er bundvegetationen i furuskogene væsentlig karakteri- 

 seret ved sin rigdom paa lyngagtige planter. Kommer man udenfor skogen, 

 har vegetationen paa tør bund i det store og hele det samme præg og er 

 behersket af de lyngagtige planter. 



Dette er omtalt af Warming fra flere steder i vort land i hans arbeide: 

 Om Grønlands Vegetation s. 64, Han siger her: »Det er ganske interes- 

 sant, at Lyngheden paa en Maade synes knyttet til Fyrreskoven paa lig- 

 nende Vis som Urtemarken til Krattene — — — — .« >Jeg havde tiere 



1 Den vokste osrsaa paa tuer i mvrene. 



