I9I2. No. 16. OM VEGETATIONEN VED TESSEVAND I LOM. I7 



Lyngmark og fjeldmark. 



Det er tidligere nævnt, at hvor skogen er forsvunden, bliver paa tør 

 iordbund lyngmarken det herskende plantesamfund. Fremherskende og 

 karaktergivende er her Emprfnini, lyngarter og Bctula nana. Sa/ix-arter 

 Og Junipenis optræder ikke i saa stort individtal, men bidrager meget til 

 at give vegetationen præg. Festuca ovina horer til de mest dominerende 

 arter, men virker ikke fysiognomisk. 



Lyngmarken er i mere eller mindre grad indvævet med lavarter, mest 

 Stereocaiilon paschale, Cladonia rangiferina (coll.), Cetraria nivalis og cuciil- 

 lata, ofte i saa stor mængde, at de giver marken et graaflækket udseende. 

 Hvor man befinder sig nedenfor trægrænsen, er antallet af de alpine 

 arter, som indgaar i plantedækket, endnu forholdsvis lidet. Eftersom man 

 stiger til eller over trægrænsen, indgaar de i større mængde; men det er 

 fremdeles Entpctrum og lyngarterne sammen med laverne, som giver 

 vegetationen sit præg. Idet man stiger endnu høiere, tabes dette lidt efter 

 lidt. Det bliver nu kun de mere beskyttede steder, som beherskes af de 

 lyngagtige planter. Paa de ubeskj'ttede tørre steder er marken kun for 

 en del dækket af vegetation, og i denne indgaar alpine arter som en 

 væsentlig bestanddel, medens de lyngagtige planter træder mere og mere 

 tilbage. Det er ikke længer lyngmarken, men fjeldmarken, som er den 

 herskende formation. At virkelig »lavhede« ogsaa var udviklet i trakten, 

 havde jeg anledning til at iagttage paa Veofjeld. At den ogsaa fandtes 

 paa flere af de lavere fjelde, viste paa afstand den graahvide farvetone, 

 disse tjelde besad ovenfor trægrænsen. 



Tabel 2 viser overgang fra lyngmark i skogregionen (rubr. i og 2) 

 til lyngmark lige ovenfor trægrænsen (3) og endelig til fjeldmark (4). 

 Rubrik i viser resultatet af undersøgelsen fra den førnævnte sandryg 

 (s. 6), som ogsaa er synlig paa pi. I fig. i. Men prøverne er taget fra en 

 længer mod syd liggende del, fra hvilken skogen var fjernet. Rubrik 2 

 er fra omgivelserne af den førnævnte lille furuskogrest (tab. i rubr. 2), 

 rubr. 3 fra Heggebergets skraaning i ca. 11 50 meters høide o. h. og 

 rubr. 4 fra Kopfly en i ca. 1350 meters høide. \'egetationen paa de to 

 første steder befinder sig i omtrent den samme høide over havet, mellem 

 ca. 940 og ca. 970 m. At der viser sig en saapas stor forskjel i arts- 

 sammensætning, maa skyldes forskjel i underlaget. Paa det forste sted var 

 underlaget jevnt og bestod næsten udelukkende af fin sand, paa det andet 

 sted \ ar underlaget af vekslende beskaftenhed. Terrænget var kuperet. 

 Paa enkelte steder fandtes ogsaa her løsafleiringer, men der var ogsaa 

 partier, hvor klippegrunden kun var dækket af et tyndt jordlag. Forskjellen 



Vid.-Selsk. Skrifter. I. M.-X. Kl. 1912. No. 16. 2 



