I912. Xo. 16. OM VEGETATIONEN VED TESSEVAND 1 LOM. 29 



la Ha aqnatica, Callitrichc vema, Potamogefon gramineus, Spargariiuiu sp., 

 Raimiiculns paitcistamhwiis v. cradicahis. Paa dybere vand vokste Myrio- 

 phyllum altcniiflonim og Ranunculus pcltatus i mængde, begge rigt blom- 

 strende I27 aug.). 



I smaa vandansamlinger i lyngmarken eller i myrene vokste ogsaa 

 enkelte vandplanter. Hippuris vulgaris og Spargariium hyperboreum var 

 saaledes ikke sjeldne og forekom ofte sammen. Callitriclie venia, især 

 som f. miivma, var heller ikke sjelden. En plante, som næsten aldrig 

 mangled paa saadanne lokaliteter, var Raiuinculiis liypcrhoirus. 



Paa en af sætervoldene saaes en liden vandansamling med et lidt 

 blandet selskab af planter. Som vandplanter optraadte Callitriclie venia 

 f. minima, Alopecunis fulvus og Ranunculus liyperboreus. Paa tuer i 

 vandet vokste Carex Goodcnoughii, nær bredden Erioplioruiu aiigustifolium, 

 Equisetiim arvcnse f. alpestre og Calamagrostis neglecta, og oppe paa 

 bredden Carex Goodenonghii, /uncus filifonnis, Aira caespitosa, Caltlia 

 palustris. Ranunculus repens, Epilobium palustre, Cardamine pratensis, 

 Galium uliginosum og Alchemilla vulgaris '■'■ glomerulans. 



I en langsomtflN'dende bæk med mudret bund var der langs bredden 

 tætte tuer af Carex Goodenougliii * juncella. I vandet \-okste Carex rostrata 

 og Equisetuin fluviatile * limosum samt Sparganium hyperboreum. 



Myrer. 



Naar undtages den store Fuglsætermyr ^ som jeg desværre ikke fik 

 anledning til at undersøge (Norman beretter i Nyt Mag. f. Naturv. Bd. 6, 

 s. 217, at han har gjennemvadet den »uden at kunne opspore det ringeste 

 af nogen særlig interesse«), findes der i Tessevands nærmeste omegn 

 større mvrer kun ved vandets nordende, hvor terrænget tildels er meget 

 sumpigt langs den vestlige bred af Tesseelven. Fra denne myrstrækning 

 er prøverne taget til de 3 første rubriker i tab. 4. 



Rubrik i viser resultatet af undersøgelsen af en myr, som paa begge 

 sider grænsed til h^ngbevokset mark. Mos var lidet fremtrædende i denne 

 myr, undtagen i randzonen, som var rig paa Sphagnum, i hvilken Betula 

 nana, Salices og lyngagtige planter vokste i større mængde. 



Som man ser, er der kun 2 dominerende arter, nemlig Carex rostrata 

 og Eriophonnn angusfifolium. De fugtigste steder var næsten udelukkende 

 bevokset med disse 2 planter. IVh-ren var i sin helhed behersket af 

 Cyperaceer. Tiltrods for det ringe artsantal (27)- fandtes der ikke mindre 



1 I Vaage. 

 - Karplanter. 



