1 912. Xo. l6. OM VEGETATIONEN VED TESSEVAND I LOM. 3I 



Da de nævnte tal giver etslags billede af disse plantesamfund, har 

 jeg for sammenligningens skyld sat dem op i et schema. (Rubrikerne svarer 

 til dem i tabel 4.) Om rubrik 4 se senere. 



Sammenlignes disse myrer i den subalpine region med en, som er 

 undersøgt i den alpine region i ca. 1 150 meters høide over havet (tabellens 

 rubrik 4 1, er den sterke aftagen i artsantallet meget paafaldende. Kun 

 II arter af karplanter er kommet med i prøverne. (Af prøver er der paa 

 grund af myrens ringe størrelse kun taget 25; for sammenhgningens skyld 

 er hyppighedstallene multipliceret med 2.) Denne myr var fysiognomisk 

 præget af Eriophonini augttstifoliuiii og vaginatuDi sam^t Caiex saxatilis. 

 SpliaguuDi var dominerende blandt moserne, men andre moser indgik 

 ogsaa i større mængde. Lav forekom forholdsvis hyppig. I lavere 

 regioner danner de jo som regel en yderst liden bestanddel af m3Tenes 

 vegetation. 



Grunden til det ringe artsantal i denne myr kan vel for en endel 

 tilskrives dens ringe udstrækning. Men hovedaarsagen er vel den store 

 høide over havet. Mellem 1300 og 1400 meters høide saaes temmelig 

 vidtstrakte myrer, der ialfald for karplanternes vedkommende var over- 

 ordentlig artsfattige. Carex saxatilis, Erioplionmi vagiiiafitin (eller augusfi- 

 /o/in»i) var gjerne de dominerende arter. 



Sp/iagumii-myrer med lyngagtige planter fremherskende saa jeg ikke 

 her i den alpine region. Men dette er vel heller ikke andet, end man 

 kan vente. Xaar Vacciniimi ii/iginosiiin undtages, der som før nævnt ^ 

 ogsaa paa tørre steder gaar langt op i den alpine region, forsvinder jo 

 lyngarterne med tiltagende høide over havet. 



I sammenhæng med myrene kan nævnes lidt om en vegetation, 

 som ogsaa skyldes fugtighed i jordbunden. Paa Koptlyens østlige skraa- 



1 side 18. 



