I912. No. 17. MENNESKETS BÆKKEN OG DYREBÆKKENET. 



grund af den stærke inklination ^ til at vende mere nedad og bagover. 

 Den horizontale del af skambenene er mere skarpkantet og meget kortere 

 end ramus descendens i modsætning til forholdet hos mennesket ; og herved 

 bliver symfvsen som nævnt længere. 



ScHREGER- minder om, at ældre forfattere som hollænderen Coitervs 

 VoLCHER (t 1590) endog antog, at den horizontale del af skambenet ligefrem mang- 

 lede. En lignende udtalelse findes hos den transke anatoni Jean Riolan fils 

 (t 1657), der siger iSimiæ osteologia), at ossa ileum viger fra hinanden paa 

 det sted, hvor oss. pubis skulde være, men mangler. Derfor er disse dyr 

 heller ikke skikkede til at lobe hurtig. — Sed facile hæc refutantur, lægger 



ScHREGER til. 



Ramus descendens oss. ischii er meget bredere end hos mennesket 

 og uden nogen skarpt fremtrædende spina. Overfladen af tuberositeten er 

 længere og bredere samt beklædt med en eiendommelig callusdannelse hos 

 disse meget siddende aber. 



Les tubérosités ischiatiques sont remarquablement grosses chez les 

 singes à callosités fessières^. 



Alt ialt — trods lighed — en helt forskjellig bækkenform hos den 

 antropoide abe fra 'menneskets! Nogen virkelig overgangsform her findes, 

 saavidt vides, ikke. 



ce sont-là les seules parties considérables par lesquelles l'orang- 

 outang ressemble plus aux autres singes qu'il ne ressemble à l'homme — — , 

 siger BuFEON^ (r 1788) som nævnt. 



Fødselsmaaden hos de antropoide aber. 



Den vigtigste folge af disse uligheder er da i fysiologisk henseende 

 den, at der, som ovenfor antydet, ikke godt kan blive tale om nogen 

 fødselsmekanisme hos disse dyr i lighed med den komplicerede maade. 

 hvorpaa fødselen foregaar hos mennesket. Den stærke bækkenheldning 

 med udgangen vendt bagover, den ufuldkomne arcus pubis osv. tilsteder 

 ikke nogen fremdrivning af fosteret under skambuen. Fosteret maa derimod 

 hos de antropoide aber ganske ligetil drives ud i en retning nedad og lidt 

 bagover. Nogen nærmere beskrivelse af, hvorledes disse d3T forholder 

 sig under fødselen, har jeg forøvrig ikke kunnet finde. 



' Bækkenheldningen, der er noget vexlende efter de forskjellige legemsstillinger, har 

 Nägele beregnet til 59 — 60° hos kvinden i staaende stilling. Senere undersøgere har 

 opstillet et lavere tal. 



2 1. c. 



3 H. MiLNE Ed\v.\rd3: „Leçons sur la physiologie et l'anatomie comparée de l'homme et 

 de.s animaux". Bd. 10, s. 359, anm. i. — Smign. Cuvier: „Leçons d'anatomie 

 comparée". 2. udg. Paris 1846. Bd. i, s. 475. 



■• „Histoire naturelle". Paris 1766. Bd. 14, s. 70. 



