H 



L. FAYE. M.-N. Kl. 



Hos næshornet skal drægtigheden i være 540 døgn; hos giraffen^ 

 431 — 444 døgn; kamelen 390 døgn. Hest og æsel ca. 10 maaneder. 

 Den almindelige ko vexlende, stundom noget under, stundom lidt over 280 

 døgn. Bøffelen ca. 10 maaneder. Hjort, ren og elg 36 — 40 uger. 

 Bjørn ca. 30 uger. Løven kun 14 uger. Ulven 10 uger, hund og ræv 

 ca. 9 uger, katten 8 uger og musen 3. 



Vandpattedyr. 



Af de i vandet levende store pattedyr har kun hvalrossen og 

 sælerne et ordentligt bækken. Dette er paa de skeletter, som findes 

 her, forholdsvis lidet, aflangt og smalt. 



Hos hvalerne findes der ingen bækkendannelse, derimod kun 

 et par smaa løstsiddende ben. For ikke længe siden blev det berettet^, 

 at nogle fiskere nede paa Sørlandet skulde paa en ikke lang afstand have 

 været vidne til en meget stor hvals fødselsarbeide. Dyret var en tid lang 

 meget uroligt, svømmede frem og tilbage under alskens krumspring og 

 piskede vandet med sin hale. Tilsidst standsede dyret pludselig sine be- 

 vægelser og kastede sig rundt; og til fiskernes store forbauselse skjød nu 

 en unge ud af moderdyret •*. Dette svømmede nu rolig og langsomt bort; 

 og ungen fulgte strax med. Tæt ved den fødende hval havde der den 

 hele tid holdt sig et par andre, — maaske ægtefællen deriblandt; disse 

 slog nu følge med, visende sin glæde over den lykkelige begivenhed ved 

 forsjcjellige livlige spræt. 



Finmarkshvalens drægtighedstid har professor G. Guldberg sat til 

 omkring et aar"^. 



Fuglene. 



Af fuglene er det egentlig kun strudsene, som kan siges at have 

 et slags bækken, — nemlig en rørformig sammensmeltning af de herhen 

 hørende ben. Hos de øvrige findes der en mere eller mindre aaben- 

 staaende kanalformig hulhed. De fugle, siger Schreger, som formaar at 



' MiLNE Edwards: 1. c, Bd. 9, s, 445. Smlgn. Brehm : 1. c, o. a. 



- Om et meget let fødselsarbeide af en giraf i en dyrepark berettes hos Brehm (Bd. 3, s. 137). 



Kalven dreves ud med hovedet og forbenene først. Efter en knap times forløb kunde 



ungen — lidt vaklende — gaa efter moderen. 

 3 Se „Morgenbladet" 16 septbr. 1902. 

 •* Der er opstillet den antagelse, at ungens hale stikker ud af moderens bug flere uger, 



før uddrivningen foregaar. Salmonsens Kvlx. Bd. 9, s. 166. 

 ^ Smlgn. BREHiM, Bd. 3, s. 575. — Legemsvægten af nis e n eller tumleren (Delphinus phocæna) 



sættes høiest til ca. 500 kg. Den nyfødte unge veier angivelig ikke mere end ca. 5 kg., 



altsaa omkring '/100 af moderdj'rets vægt. Ungen, der voxer hurtig, faar strax rigelig 



melk, af en saltagtig og fiskelignende smag; den skal i løbet af et aar være omtrent 



udvoxet. Brehm: 1. c, Bd. 3, s. 608. 



