ØRJAN OLSEN. M.-N. Kl. 



Pelikan (1872) siger om mænd, som kastreres for pubertetsalderen, 

 at deres penis forbliver liden og mangelfuldt udviklet; strubehovedet ud- 

 vikler sig heller ikke videre, hvorfor stemmeskiftet udebliver; skjæg, snur- 

 bart, haar i akselhulerne og omkring genitalia externa vokser ikke frem, 

 eller i alle tilfælde yderst svagt. Legemet udvikles i feminin retning, men 

 faar et slapt, oppustet udseende. Ansigtet bliver bleggult, livløst, ung- 

 dommeligt at se til, undertiden dog gammelagtigt, rynket; huden bliver 

 fedtrig og antager en egenartet blødhed og bleghed, cellevæv og muskler 

 bliver slappe, br^'sterne udvikler sig ofte sterkt (g3-nækomastie). I høiere 

 alder faar de kastrerede omfangsrig mave, tykke ben, ødematiske fødder 

 og en tungvindt gang. Kjønsdriften kommer ikke tils^'ne. Kropslængden 

 er større hos de kastrerede end hos normale mænd, skuldrene småle og 

 tenderende mod kvindelig t3-pus, brystet og hoftepartiet derimod af stort 

 omfang; arme og ben var længere end vanlig, — altsaa i hovedsagen 

 karakterer, som er mere infantile end specifikt kvindelige. Hos en af 

 Gruber undersøgt 65-aarig, i ungdommen kastreret skopze var prostata 

 formindsket, uterus masculinus uforholdsmæssig forstørret og vasa deferentia 

 hemmet i sin udvikling. Pelikans arbeide var for mandens vedkommende 

 saa udførligt, at senere forfattere ikke har haft meget at føie til. Möbius 

 (1906) fremhæver, at kastrationen maa foretages i en ung alder, naar dens 

 virkninger fuldt ud skal komme tilsyne. Schneide.mlhl o. fl. har godtgjort, 

 at ogsaa de covvperske kjertier er sekundære kjønsorganer, hvis vekst staar 

 i direkte afhængighedsforhold til testiklerne; de reduceres ved kastration. 



Efter Alterthlm (1899) bevirker kastration hos kvinder, at menstrua- 

 tionen ophører, der optræder nervøse foreteelser som svedning, ændringer 

 i S3^n og hørsel, — kjønsdriften ophører, og uterus saa vel som vagina 

 reduceres. 



Om kastration af kvinder før pubertetens indtrædelse foreligger, mig 

 bekjendt, saagodtsom intet i litteraturen. Roberts (1843) beskrev en 25- 

 aarig, i barnealderen kastreret hindupige. Hun manglede bryster og skam- 

 haar og havde en helt lukket vestibulum vaginae. Hoftepartiet var ikke 

 mere udviklet end hos manden, og overalt paa legemet undtagen rundt 

 generationsorganerne var der afleiret fedt. 



Efter HuscHKE strækker de morfologiske forandringer ved kastration 

 sig ogsaa til hjernen, der hos de i ungdom.men kastrerede ikke naar sin 

 fulde størrelse, medens den hos de, som kastreredes i senere alder, væsent- 

 lig forandredes i sin chemiske sammensætning og histologiske bygning. 



De ovenfor nævnte arbeider viser kastrationens indgribende indvirk- 

 ning paa den hele organisme. Men særlig iøinefaldende og bemerkelses- 

 værdigt er det, at saavel de sekundære kjønskarakterer som ledningsveiene 



