I9I2. Xü. 21. OM ARRHEXOIDIE OG THELYIDIE. 



Meisexheimer (1909) har i et større arbeide godtgjort, at hos insekterne 

 øver ikke kjønskjertlerne den samme indflydelse paa de øvrige generations- 

 organer og de sekundære kjønskarakterer som hos vertebraterne. 



I tilslutning til de ovenfor omtalte undersøgelser skal nævnes Goltz 

 og Freusbergs forsøge {70-aarene), som er enestaaende i sit slags. De 

 overskar hos en hund r3'gmarven paa høide af første lændehvirvel, men 

 den blev alligevel brunstig, befrugtedes, bragte yden hjælp en levedygtig 

 unge til verden og viste saavel for som efter fødselen alle et normalt dyrs 

 drifter. Alle nerver var her overskaaret, hvilket bragte allerede Goltz hen 

 paa tanken om en indflydelse gjennem blodet. 



Sammenfatter vi resultaterne af de ovenfor omtalte undersøgelser, der 

 er suppleret og bekræftet ved flere andre, som det her vil føre for vidt at 

 gaa ind paa, saa finder vi følgende kjendsgjerninger, der taler til fordel 

 for en indre sekretion og mod en indflydelse gjennem nerverne : i) \'irk- 

 ningen af kastration paa ledningsveiene, ydre genitalia og de sekundære 

 kjønskarakterer saa vel som paa andre organer ophæves ved indplantning 

 af et st3'kke af den homologe kjønskjertel hvorsomhelst i dyrets legeme 

 eller ved injektion af ekstrakt af samme kjertel direkte i dyrets blod. 2) Hvis 

 kastrationen er foretaget for længere tid siden og de ovennævnte organer 

 allerede reduceret, kan de bringes til at udvikle sig paan}' ved transplantation 

 eller injektion af den homologe kjønskjertel; fodring med stykker af denne 

 har ogsaa ført til samme resultat (Loewy). 3) Organer, som i sin udvikling 

 er afhængig af kjønskjertlerne, unddrages ikke disses indflydelse, om de 

 flyttes væk fra sit normale sted og indplantes paa et fremmed organ (ex. 

 Ribberts forsøg). 4) Injektion af testikelekstrakt paa høns (Walker) bragte 

 hanlige sekundære kjønskarakterer til at udvikle sig hos dem. 



Paa grundlag af disse kjendsgjerninger ansees det nu af de aller fleste 

 for bevist, at kjønskjertlerne gjennem en indre sekretion over en væsentlig 

 indflydelse paa udviklingen af de øvrige generationsorganer og de sekundære 

 kjønskarakterer. 



Læren om kjønskjertlernes indre sekretion forklarer imidlertid ikke, at 

 de maskuline kjønskarakterer kan optræde i en meget udpræget grad ved 

 arrhenoidie^ feminine pseudohermafroditismer og kastration af hunner, hvor 

 ingen testikel er tilstede, men derimod ofte et noksaa vel udviklet ovarium, som 

 man maatte vente vilde virke hemmende paa udviklingen af de maskuline 

 kjønskarakterer. Dette synes at staa i strid med læren om den indre 

 sekretion og har foranlediget enkelte til at angribe denne tiltrods for de 

 mange beviser, der taler til fordel for den. Gives der da flere forskjellige 



1 Citeret efter Ncssbacm Ü9051. 



