1 8 øR.IAX OLSEN. M.-N. Kl. 



melig brede rødbrune Tverbaand eller (især paa Undersiden) hvidlige 

 Bræmme. Halen sort uplettet, de undre Haledækfjær hvide. De yderste 

 Halefjær ere stærkt forlængede og udbeiede, ganske som hos Hannen.« 



Arrhenoide røiers dragter inddeler Collett i 3 stadier, som han defi- 

 nerer saaledes: 



»iste Stadium (Begyndende Sterilitet). Afviger fra Hunnens nor- 

 male Tegning i følgende Puncter: Brystpletten brunlig; Issen og Over- 

 gumpen har Spor af graalig Vatring. De undre Haledækfjær have bleg- 

 graa (istedetfor rødbrune) Tverbaand; paa de 3^derste Halefjær ere de rød- 

 brune Tverbaand forsvundne.* 



»2det Stadium (det hyppigste). Brystpletten stor, mørkt grønlig; 

 Ryggen mørkt graabrun fintvatret; Hovedet og Halsen graablaa, som hos 

 Hannen, dog med Spor af de rødgule Tverbaand; Overgumpen graablaa: 

 Struben med sorte Fjærspidser. Bugen uregelmæssig hvidbroget og vatret 

 med graabrunt. Halens rødbrune Tverbaand ere blot antydede paa de 

 mellemste Fjære; iøvrigt ere disse næsten ensfarvede brunsorte (ligesom 

 de øvre HaledækQær). Armtjærene og de inderste \'ingefjær (»the tertials«) 

 have endnu hvide Ender.« 



»3die Stadium (næsten Hannens Dragt). Hoved og Hals uden rød- 

 brun Indblanding; Brystpletten stærkt glindsende grøn; Arm- og Skulder- 

 fjærene uden de hvide Endespidser. Halefjærene uden Tverbaand. — Dette 

 Stadium afviger fra Hannen i følgende Puncter: i) Halefjærene ere uden 

 hvide Pletter. 2) Strubefjærene ere hvidlige ved Roden. 3) Halens Længde 

 normal; Næbbets Farve ligeledes omtrent, som hos Hunnen.« 



For rypernes vedkommende er de aarlige farveforandringer saa kom- 

 plicerede og forskjellen mellem kjønnene saa lidet fremtrædende i det ydre, 

 at det ikke lader sig gjøre at opstille stadier i fjærdragtens arrhenoidie 

 ligesom hos aarhøns og røier. 



I det efterfølgende vil jeg først beskrive aarfuglene, derefter røier og 

 ryper, idet jeg for hver art begynder med de mindst abnorme hunner og 

 slutter rækken med de næsten normale hanner ^ Det vil sees, at forandrin- 

 gerne i de indre generationsorganer og de sekundære kjønskarakterer 

 følges ad og staar i et vist forhold til hinanden. 



Aarfugl ( Tctrao tctrix L.). 



Af aarfugl foreligger 5 arrhenoide hunner, 2 ægte hermafroditer og 



2 thelyide hanner, ialt 9. De er alle dræbt i tiden september — januar. 



Af hunnerne er én arrhenoid i 2. stadium, to i 3. stadium, én i 3 — 4. 



stadium og én i 4. stadium. De ægte hermafroditer viser ingen deling 



* Af Tetrao urogallus har jeg kun hunner. 



