ØRJAN OLSEX. M.-N. Kl. 



Pars sexualis sees paa høire side som et 5 mm. langt, r mm. tykt, valseformet legeme, som 

 med sin forreste ende synes at være delvis sammenvokset med binyren. Paa venstre side 

 er den nærmest binyren, som den flyder sammen med uden skarp grænse, over 2 mm. bred, 

 men kun ca. 0,5 mm. tyk; bagover smalner den langsomt af, men beholder hele veien om- 

 trent samme tykkelse. Den har altsaa betydelig større dimensioner, end epididymis pleier 

 at have paa samme aarstid hos en normal han. 



Binyrerne har et normalt udseende, synes nærmest svagt udviklet. Efter bækkenpartiet 

 at dømme sj^nes individet at have været meget fedt. 



Fj ær dragt en. Hovedets og halsens fjær er brunsorte med brede brune tverbaand, 

 som paa halsens forside antar en hvidlig farve, medens de paa den øvrige del af halsen 

 har glinsende blaasorte bremme. Oversiden forovrigt er fint pudret af graabrunt, som paa 

 haledækfjærene har et Ij'sere anstrog. Kropssiderne har ogsaa en fin pudring af brunt, som 

 i en svagere grad ogsaa findes paa br3^stet, hvor den dog næsten dækkes af de sortbrune 

 fjærbremme. Paa midten af br3'stet er spolskafterne hvide. Mavens fjær er ogsaa indad 

 helt sortbrune. Paa overgumpen er blaasorte fjærkanter, som dog ikke dækker den brune 

 grundfarve. De ydre halefjær er forlænget og lyreformig udbøiet, sorte og svagt plettet af 

 mørkebrunt. De underste haledækfjær er hvide og flækket af sortbrunt. Vingerne har fortil 

 en stor hvid flek og brede hvide bremme paa vingedæktjærene. Individet er af størrelse 

 som en normal hun. Arrhenoidien svarer til Colletts 3. stadium. 



Nr. 3. Pseu do her m afro d it i sk a ar h o ne med rudimentært ovarium paa 

 begge sider og arrhenoid i 3. stadium. iSandtorv, Senjen "^/1 1892). 



Ovariet er fuldstændig rudimentært uden spor af follikelanlæg, danner en flad plade 

 gjennemsat af fine furer og ligesom opsprukket ; dets farve er lysebrun. Det er io\'o mm. 

 langt, vel 5V2 mm. bredt, men neppe over i mm. tykt i midten, hvor det er tj'kkest. Det 

 ligger ganske løst ovenpaa vena cava og rækker med sin forreste halvdel henved 2 mm. 

 foran binyren, som det for den største del dækker (pi. I, fig. 3). 



Paa høire side findes lige over pars sexualis af de Wolffske gange et henved 2^0 mm. 

 langt, henved i'/a mm. bredt og V2 rnm. tykt ovarieanlæg med 5 follikler, der er flade og 

 ikke har naaet til videre udvikling. Det hele er ved peritoneum løst fæstet til vena cava. 



Ovidukten er temmelig reduceret og danner et fladt, næsten ret baand, der over 

 arteria sciatica naar en bredde af vel 3 mm., men ellers som regel er smalere. Et ostium 

 abdominale findes, men infundibulum er svagt udviklet; uterus sees antydet som en svag 

 fortykkelse af oviduktens vægge. Mesometrium med de til og fra ovariet forløbende kar er 

 meget svagt udviklet. 



De Wolffske gange træder tydelig frem hele veien paa begge sider. De mangler 

 vindinger, men tiltager nærmest kjonskjertlen meget i bredde og tykkelse og gaar jevnt over 

 i pars sexualis, som paa begge sider er særdeles veludviklet, hj^pertrofisk (pi. I, fig. 3). Pars 

 sexualis paa høire side er nærmest binyren henimod 1Y2 mm. bred og ca. i mm. tyk; bag- 

 over aftager den lidt efter lidt i dimensioner, men har dog 8 mm. nedenfor endnu en bredde 

 af I mm. Venstre pars 'sexualis er nærmest binyren 2 mm. bred og i mm. tyk; 4 mm. 

 bagenfor er den endnu over iVo mm. bred, men aftager saa hurtigere i bredde saavelsom i 

 tykkelse. Den er ligesom den paa høire side kun løst forbundet med ovarierudimentet ved 

 peritoneum (mesovariet?j. 



Binyrerne synes større end vanlig, specielt den venstre, som er bred og affladet. 



Fjærdragten ligner i høi grad eksemplaret fra Rena (nr. 2), men den blaasorte 

 farve paa halsen .er mindre udviklet, ligesom brunspraglingen paa brystet træder lidt mindre 

 frem. Den er altsaa arrhenoid i 3. stadium. Efter skindet at dømme har fuglen været 

 betydelig større end hunnen i almindelighed. 



Nr. 4. Pseudohermafrodi tisk aarhone med rudimentært hoire ovarium 

 og arrhenoid mellem 3. og 4. stadium. (Elverum, ^^jn 1894). 



Eksemplaret er defekt, idet ovariet er skudt (eller revet) væk, saa der ikke er spor af 

 det tilbage. Ovidukten er svagt udviklet og sees som et fladt, ret baand med svag længde- 

 stribning overalt undtagen i det forreste parti. Den varierer i bredde mellem 2'/o og s'/o mm. 



