26 ØRJAN OLSEN. M.-N. Kl. 



Som det af det følgende vil sees, er abnormiteterne i generations- 

 organerne og deres forhold til arrhenoidien i fjærdragten af samme art og 

 lige udpræget som hos aarhønsene. 



Nr. lo. Pseu doher mafr odi t i sk roi med fjærdragten arrhenoid i i. sta- 

 dium. (Setskogen, "/lO 1896). 



Ovariet er ganske godt udviklet med talrige smaa, for det meste vel afgrænsede, 

 forskjellig og fra det normale afvigende formede follikler (pi. II, fig. 8), der paa den udad ven- 

 dende del af sin overflade er temmelig fladtrykt og ofte har et mindre indsunket parti. 

 Ovariets længde er is'/a nim., største bredde 7 mm. og største tykkelse ca. 2 mm. I dets 

 bagerste parti samt forrest tilvenstre (over binyren) har folliklerne ikke naaet til samme ud- 

 vikling som paa de øvrige steder og sees kun som flade, indb3'rdes utydelig begrænsede 

 anlæg. 



Ovidukten er svagt udviklet og danner et ret forløbende, fladt baand uden nogen 

 længdestribning eller sondring i uterus og vagina. Den varierer i bredde fra i — 1^2 nim. 

 Tuben med ostium abdominale findes, men har ikke noget egentligt infundibulum. Meso- 

 metrium er svagt udviklet med smaa aarer og næsten uden synlige muskelelementer. Ovi- 

 dukten har saaledes ikke funktioneret. 



Wolffske gange er meget veludviklet paa begge sider, dog uden vindinger. Paa 

 hûire side sees pars sexualis jevnt tiltage i dimensioner opover mod hin3'ren, hvor den er 

 1^/9 mm. bred, men kun vel ^2 mm. tyk. Den er brunsort pigmenteret. Venstre pars 

 sexualis er endnu lidt sterkere udviklet end høire. 



Brunsort pigment sees paa peritoneum i nærheden af de WoltYske gange, bag ovariet 

 og indenfor pars sexualis paa høire side. 



Binyrerne er temmelig store og delvis brunt pigmenteret. 



Fjærdragten svarer til Colletfs definition af i. stadium med den tilfoielse, at for- 

 brystets fjær i spidsen har svage blaasorte tverbaand, der som oftest udad er kantet af en 

 smal, graahvid brem. Under halsen vokser netop frem nogle nye fjær, som i sin yderste 

 del er helt blaasorte. Eksemplaret er en ungfugl. 



Nr. II. Pseudohermafrodi tisk røi med meget reduceret ovarium og 

 fjærdragten arrhenoid mellem i. og 2. stadium. (Odalen, '^/10 1901). 



Ovariet er meget reduceret og ligesom opsprukket i talrige, særdeles smaa, for- 

 skjellig formede legemer, der vel er rudimentære follikelanlæg. Ovariets midterste parti 

 hæver sig skarpt af fra og op over det øvrige, som er aldeles fladt, sammenfaldent og 

 gjennemsat af talrige, fortrinsvis langsgaaende furer. Længst fremskreden er reduktionen j 

 det forreste parti, som ligger hen over binyren og ikke kan skilles helt ud fra denne, da 

 det er saa utydelig begrænset og dertil de rudimentære follikelanlægs konturer saa udvisket, 

 at denne del træder frem som et næsten kompakt legeme. Hele ovariet er 12 mm. langt 

 og lige bag binyren 5 mm. bredt. 



Ovidukten mangler og synes at være revet væk. 



Wolffske gange findes paa begge sider, men uden vindinger. Pars sexualis er 

 paa høire side nærmest binyren 1V2 mm. bred og ca. i mm. tyk, bagover jevnt afsmal- 

 nende. Paa venstre side synes den lidt svagere udviklet. 



Binyrerne er forholdsvis store. Fuglen har været mere end almindelig fed. 



Fjærdragten har endnu ikke fuldt ud naaet 2. stadium i arrhenoidie, idet de 

 3 — 4 mm. brede blaagrønne kanter paa brystfjærene ikke paa langt nær dækker disses 

 grundfarve, saa brystflækken i hovedsagen er brun. Halen er sterkt forlænget, og kun dens 

 midterste penner viser svage brune tverbaand. 



Nr. 12. Pseudohermafroditisk røi med meget reduceret ovarium og 

 arrhenoid i 2. stadium. (Kjøbt i Chr.a, april 191 1). 



Ovariet er meget reduceret med talrige smaa, sammenskrumpede, indbyrdes vel be- 

 grænsede follikelanlæg, hvoraf intet er mere end ^/-^ mm. i gjennemsnit. Det gjennemsættes 



