igi2. No. 21. OM ARRHENOIDIE OG THELYIDIE. 29 



Nr. 17. Pse udoher mafrodit is k røi med reduceret ovarium, h\-pertro- 

 fieret pars sexualis og arrhenoid i 3. stadium. (Sætersdal, dec. 1905). 



Ovariet er vel 20 mm. langt, 8 mm. bredt, optil 3 mm. tykt og har talrige sammen- 

 faldne, flade follikler, hvoraf de største er ca. 2 mm. i gjennemsnit (pi. II, fig. 1 1 1. Det er 

 brunfarvet. Fra midten af ovariets venstre side strækker der sig forover gjennem dette et 

 storre udifi'erentieret, af nogle faa langsgaaende furer gjennemsat parti. 



Ovidukten er veludviklet med flere bugter, tube og ostium abdominale; infundibu- 

 lum er dog reduceret og sammenskrumpet. Mesometriums muskelelementer og kar træder 

 t3'delig frem. 



Wolffske gange findes som rette, tynde strenge paa begge sider; den venstre er 

 mest fremtrædende. Paa mikroskopisk snit af ovariet viste det sig, at pars sexualis var 

 vokset saa fuldstændig sammen med dette, at den ikke (som normalt) kunde udskilles som 

 et selvstændigt, begrænset legeme. Meget store og tykvæggede kanaler var fra pars sexu- 

 alis vokset ind i ovarial-stromaet og havde bredt sig udover store dele af ovariet (pi. IV, 

 fig. d og e). Disse kanalers vægge var endnu rigere paa bindevævselementer og muskel- 

 traade end normale bitestikelkanaler. De optraadte talrigst paa og nær ved epoophorons 

 sedvanlige , plads. Paa den mod ventralsiden vendende del af ovariet var de sparsommere 

 og fandtes hovedsagelig i nærheden af binyren. Som vedføiede skitse (pi. IV, fig. el viser, 

 har disse kanaler meget forskjellig størrelse og udseende og er bugtet i forskjellige retnin- 

 ger. Paa det sted, som svarer til caput epididymis's plads hos hannen, er de udvidet til større 

 himina og har forholdsvis tyndere vægge (sml. nr. 4). (Dette sees ikke paa det aftegnede 

 sted, som er taget længere op). Kanalerne fra pars sexualis har i dette tilfælde brudt sig 

 ud over et omraade, som er langt storre end det, de normalt har til raadighed. Dertil er 

 de sterkt hypertrofieret. Ovariet selv har derimod saavel hvad stromaet som folliklerne 

 angaar et reduceret udseende. Høire pars sexualis er ogsaa veludviklet, i sin øverste halv- 

 del vel I '/2 mm. bred og viser under mikroskopet talrige kanaler af normal størrelse og 

 habitus. Paa rete testis's plads sees ligesom hos nr. 4 et til rete testis svarende, vel af- 

 grænset afsnit med meget tætsiddende rør. Dette parti er henved 1 mm. langt og l/-i mm. 

 bredt, ovalt formet. 



Indenfor pars sexualis paa hoire side er vena cava bestroet med fine brune pigment- 

 punkter. Bin\'rerne er middels store. 



Fj ær dragt en ligner meget en yngre tiurs og adskiller sig kun fra denne ved de 

 hvidagtige strubefjær samt ved at brystfjærenes indre halvdel, omend sparsomt, er plettet af 

 brunt. Nebbet er større og grovere end hos en normal roi, halen er betydelig forlænget 

 og har hvide pletter ligesom hos tiuren. Dragten er altsaa i 3. stadium. 



Nr. 18. Pseu doh e rma f r o d it i sk roi med et lidet, reduceret ovarium, 

 meget stor pars sexualis og arrhenoid i 3. stadium. (Østsinnen, Land, jan. 1896). 



Af ovariet er kun den forreste, ret over binyren liggende del tilstede, men ogsaa 

 denne er reduceret og har abnormalt formede follikler, hvoraf nogle er ganske flade, andre 

 mere eller mindre kantede og fiadtr^'kt paa overfladen (pi. II, fig. 12). Ovariets udstrækning 

 efter dyrets længderetning er 6I/2 mm., dels bredde 7'/2 mm. og tykkelsen ca. 3 mm. De 

 storste af dets follikler er paa gjennemsnit vel 7 mm. Ifølge sit udseende kan ovariet saa- 

 ledes ikke have været funktionsdygtigt, da fuglen blev dræbt. 



Ovidukten er ligesom mesometrium udviklet omtrent som hos en normal \oksen 

 roi paa samme aarstid, hvilket tyder paa, at den engang har funktioneret. 



De Wolffske gange sees som rette, t3-nde strenge paa begge sider, men tiltager i 

 sit øverste lob meget i dimensioner og gaar jevnt over i pars se.Kualis, som er meget sterkt 

 udviklet, paa hoire side nærmest binyren over 2 mm. bred og henved 2 mm. tyk, paa 

 venstre side lidt mindre fremtrædende. Venstre pars sexualis dækkes af et tyndt fedtlegeme, 

 som strækker sig et stykke indover vena cava (pi. II, fig. 12). Den gaar opover til binyren 

 under dettes ydre rand. 



Paa vena cava indenfor høire pars sexualis sees spredte brune pigment-punkter. Bi- 

 nyrerne er af middels størrelse. 



Skindet mangler, men fjærdragten angives at Collett som sort, altsaa i 3. stadium. 



