I9I2. No. 21. OM ARRHENOIDIE OG THELYIDIE. 33 



brystet er hvidt. Paa panden, hovedets og halsens overside er enkelte brunsorte fjær, 

 medens de fleste af fjærene paa oversiden kun er brune i sin inderste halvdel, men hvide 

 udad. Rundt nebroden og omkring øinene er sorte, hvidkantede fjær. Haandpennerne er 

 mere eller mindre graafarvet. Fjærdragten afviger saaledes meget fra vinterdragten. 



Nr. 25. Liryp e-han med meget reducerede testikler og abnormal fj ær- 

 drag t. (Telemarken, februar 1892). 



Testiklerne er aldeles forkrøblet, sammenfaldne og flade og har begge en meget ru 

 overflade, idet peritoneum er skrumpet sammen. Den venstre er 6^/2 mm. lang, vel 3 mm. 

 bred, ca. i mm. tyk og ligger med sin forreste del halvt nedsænket i binyren, som den 

 delvis er sammenvokset med. Paa dens overflade sees et par større folder (pi. III, fig. 16). 

 Høire testikel er 5^/2 mm. lang, 2 mm. bred, i mm. tyk og har flere indsunkne groper paa 

 sin overflade. 



Epididymis er meget reduceret, ligesaa Vasa deferentia, som mangler vindinger, 

 er flade og sammenfaldne og i sit nedre løb knapt er synlige uden lupe. 



Binyrerne er middels udviklet; kun den venstre sees paa tegningen. 



Fjærdragten er hvid med spredte, brunsorte, for den største del indad hvide f^jær 

 paa skuldrene, brystet (hovedsagelig dets høire side), forreste del af ryggen og lidt af 

 hoftepartiet. En af de høire øvre vingedækfjær er ogsaa brun i sin yderste halvdel. 



Nr. 26. Lirype-han med reducerede testikler og abnormal fjærdragt. 

 Underøen, jan. 1902). 



Testiklerne er reducerede, indfaldne. Venstre testikel er meget større end høire 

 (pi. III, fîg. 17) og træder med sin forreste del ikke i nogensomhelst forbindelse med bi- 

 nyren. Den er vel 4 mm. lang, henved 2 mm. bred, i mm. tyk og har et større indsunket 

 parti paa midten. Høire testikel, som med sin forreste ende er fastvokset til vena cava, er 

 ganske forkrøblet og har dybe gruber paa sin overflade. Den er henimod 3'/2 mm. lang, 

 1I/2 mm. bred og i mm. tj'k. Begge testikler er besat med spredte brunsorte pigment- 

 punkter, som er sparsomst paa den høire, hvor de forsvinder ud mod den ydre rand. 



Epididymis er meget reduceret og naar paa høire side vel ^'2 mm. s bredde, medens 

 den venstre ^r saagodtsom helt væk. Vasa deferentia er i sit øverste løb henved i mm. 

 brede, men svinder ca. 20 mm. bagenfor testiklerne ind, saa de knapt kan sees uden lupe. 

 De mangler vindinger. Paa høire side sees vas deferens et stykke nedenfor testiklen gjen- 

 tigne gange at udvide sig sterkt i bredde, før den begynder at smalne af bagover (pi. III, 



fig- 17)- 



Binyrerne er af sedvanlig størrelse. 



Fjærdragten er hvid med endel brunsorte fjær paa forbrystet og opover mod 

 skuldrene ; enkelte lignende fjær sees ogsaa paa halsens venstre side. Et større antal af 

 disse mørkfarvede fjær har hvide kanter, der kan være saa brede, at de næsten skjuler 

 grundfarven. Fuglen har saaledes ikke anlagt vinterdragten. 



Nr. 27. Lirype-han med svagt udviklede, sygelige testikler og abnormal 

 fjærdragt. (Røros, ^^/3 1892). 



Testiklerne er smaa, noget fladtrykte. Den høire er tilspidset mod begge ender, 

 5' 2 mm. lang, henimod 2'/2 mm. bred og i^ o mm. tyk. Venstre testikel er 6 mm. lang, 

 henimod 3 mm. bred og vel i^/o mm. tyk. Hele venstre testikel og bagerste halvdel af 

 den høire er graasort farvet. Pigmentet er væsentlig bundet til testikelparench3-met, men 

 findes ogsaa paa testiklernes peritoneum, hvor det har en mere eller mindre udpræget ten- 

 dens til at ordne sig i baand, der er krogede, oftest tvergaaende og omslutter mindre, 

 pigmentfri afsnit. Peritoneum har forøvrigt paa begge testikler en ujevn, ru overflade. 



Epididymis er svagt udviklet paa begge sider. Vasa deferentia er nærmest 

 testiklerne knapt ^/2 mm. brede, men bliver allerede 7 — 8 mm. bag testiklerne saa tynde, 

 at de vanskelig kan sees med det blotte øie. Omtrent 10 mm. bag nyren forsvinder høire 

 vas deferens aldeles. Den venstre er endnu mere reduceret og forsvinder allerede midt paa 

 nyren, men optræder atter som et rudiment langs den bagre del af ureten. 



Binyrerne er middels udviklet. 

 Vid.-Selsk. Skrifter. I. M.-N. Kl. 1912. No. 2t. 3 



