NATURFORSKNINGEN O:; DE SKOGSBIOLOGISKA PROBLEMEN 7 
klimatiska raserna. Man fann så småningom att det ej gick an att taga 
frön från en trakt och sedan så ut dem i en annan med väsentligt av- 
vikande klimat. Kulturerna kunde visserligen till en början arta sig gan- 
ska väl, men gingo förr eller senare ut eller visade i ett eller annat 
avseende mindervärdiga resultat, medan frön från orten gåvo upphov 
till goda kulturer. Den som först tog hand om saken var CIESLAR i 
Österrike, men frågan har sedermera varit föremål för ganska omfat- 
tande undersökningar, och ej minst har vår egen försöksanstalt lämnat 
viktiga och praktiskt betydelsefulla bidrag till »proveniensfrågans» lös- 
ning. Viktiga resultat ha ernåtts, men ännu återstå många frågor att 
lösa. Man har, t. ex. CIESLAR, velat framdraga dessa raser såsom bevis 
för omdaningar av skogsträd under klimatets inverkan till nya raser, 
en åsikt, som de moderna ärftlighetsforskarna ej acceptera. De förklara 
fenomenet så, att klimatet sorterar ut ur beståndet de former, som ej 
passa, medan de övriga utvecklas och fortplanta sig vidare. Det blir så- 
lunda en sortering av redan förut befintliga olikheter, som ger upphov 
till de klimatiska raserna. Redan detta betraktelsesätt, som har sitt stöd 
i den moderna ärftlighetsforskningens experimentellt funna resultat, visar 
att man av proveniensfrågan säkerligen kan vinna mer än vad man 
hittills trott, nämligen att fastställa var man skall hämta det lämpligaste 
fröet. Den möjligheten är ju icke utesluten, att man hos mera sydländ- 
ska bestånd skall kunna påträffa raser, som förena livlig tillväxt med 
större klimathärdighet. Vi ha ju ett sådant exempel redan i den myc- 
ket märkliga, hittills ej förklarade, skillnaden mellan »tysk»> gran och 
»tysk» tall i Sverige. Den förra visar även långt norr ut i Sverige kli- 
mathärdighet och livligare tillväxt än den svenska granen, medan »tysk- 
tallen» får betala sin livligare tillväxt i ungdomen med en för tidig död. 
Ett studium och en närmare utredning av de fysiologiska funktioner, 
vilkas rubbning förorsaka »tysktallens» förtidiga död, liksom av de syd- 
svenska tallarnas utdöende i norrländska kulturer skulle säkerligen föra 
oss till en djupare uppfattning av hela proveniensfrågan. Säkert är 
emellertid, att en närmare teoretisk diskussion av frågan visar att här 
kan vara mycket att vinna ej blott för tryggande av kulturerna genom 
användandet av för orten passande frö. Även den möjligheten föreligger 
att kunna förbättra rasen och dymedelst höja beståndens produktions- 
förmåga. 
Studiet av de ärftliga egenskaperna hos de enskilda individerna i be- 
ståndet har hittills bedrivits i mindre omfattning och ej i samma grad 
som den s. k. proveniensfrågan väckt de praktiskt verksamma skogs- 
männens intresse och uppmärksamhet. Här ha vi dock att anföra SYLVÉNS 
studier över de svenska granformerna, ÖPPERMANNS över » Vrange Boge». 
