SR NGE ROR LN I 
ONLUPPSKATTNING AV HÖJDTILLS 
NEF ENSANSTAÄAENDESERAD: 
id taxeringar, exempelvis för skogsindelning, är en av de vik- 
tigaste faktorerna, som undersökas, beståndens tillväxt. Vanli- 
gen intresserar man sig då huvudsakligen för beståndets tillväxt 
kubikmassa och för det värde i procent av nuvarande förråd, som ök- 
ningen utgör per år. Massafaktorernas ändringar var för sig betrak- 
tade studeras endast för mera speciella ändamål. 
Men om man önskar lära känna beståndets massatillväxt, så måste 
undersökningarna inrikta sig på ändringarna i de särskilda faktorerna, 
som sammansätta kubikmassan. Dessa massafaktorer äro beståndets grund- 
yta vid brösthöjd per har, beståndets medelhöjd, räknad såsom grund- 
ytemedelstammens höjd, och beståndsmedelformtalet. 
Undersökningsperioden sättes vanligen till 10 år, och det gäller alltså 
att konstatera värdena för massafaktorerna dels vid uppskattningstillfället, 
dels 10 år därförut. Grundytans nuvarande belopp bestämmes genom 
klavning, dess värde för 10 år sedan genom borrningar. Nuvarande 
höjd kan bestämmas genom höjdmätare, och höjden för 10 år sedan 
får man vanligen genom en okulär bedömning av medeltoppskottsläng- 
den per år under de sista 10 åren, varefter 10 toppskotts längd fråndra- 
ges grundytemedelstammens höjd, som erhålles å en upprättad höjdkurva. 
Brösthöjdsformtalet vid uppskattningstillfället kan fås exempelvis ur 
JONSONS tabell, om medelhöjden och medelformklassen äro kända fakto- 
rer, och medelformklassen för beståndet kan för detta ändamål nöjaktigt 
bestämmas ur medelformpunkten för ett antal stående provstammar, 
tagna i beståndet (helst 40 å 50 stycken). För att få brösthöjdsform- 
talet för 10 år sedan måste man anse, att medelformklassen har varit 
konstant under 10-årsperioden. Detta är berättigat, ty dels äro medel- 
formklassens ändringar i ett bestånd små, särskilt under en så pass kort 
period, dels är formtalsvärdet i alldeles övervägande grad beroende av 
värdet på höjden, och slutligen kunna vi ej mäta formklassändringarna 
i det nuvarande beståndet på annat sätt än genom ett större antal fällda 
analysstammar, vilken metod i de flesta fall är alltför tidsödande. 
25 
