26 IN MEMORIAM 
| 1850-talet deltog han i ledningen av 
| flera lyckade vargskall. Han jagade 
| | under denna tid också mycket tillsam- 
| mans- med J: WW. EINDEEADSIVid 
| de festa kungliga älgjakterna från 
1860-talet till fram på 1890-talet med- 
verkade DE BROEN eller hade led- 
ningen av anordningarna härför. Un- 
der åren 1868—71 var han också 
varje höst kallad av Carl XV till Ul- 
riksdal såsom anordnare av smärre 
har- och fågeljakter. Under sin tjänst- 
göring i Södermanland blev de Broen 
även en intresserad rapphöns- och sjö- 
fågeljägare. Främst var han dock känd 
som fågelskytt i skogsmark och hade 
uppnått en verklig virtuositet vid 
snabbskott i tät skogsmark. Som 
exempel kan nämnas, att jägmästare SJÖGREEN på Omberg, som själv 
var och även ansåg sig för så skicklig skytt och jägare, egentligen inte 
hade respekt för någon annan än DE BROEN, i vilken han såg sin jäm- 
like för att ej säga överman. DE BROEN dresserade själv sina hundar 
och gillade 'ej några andra. Hans hundar utmärkte sig för många egen- 
domligheter men voro goda rapportörer. .J. W. LINDBLAD har i Sven- 
ska Jägareförbundets nya tidskrift 1870 givit en rörande skildring av 
DE BROENS hönshund under åren 18350—1863, den »gamle Boj>. 
Som skogsman hade DE BROEN tillfredsställelsen att få sköta ett och 
samma revir i 43 år och verka i södra Södermanland, eller trakten kring 
Stavsjö, Virå och Jönåkers häradsallmänning, d. v. s. i vårt lands yp- 
persta skogstrakt. Han nedlade här ett betydande arbete, särskilt på 
skogsodlingarna. I det hänseendet visste han uppfostra en skicklig skog- 
vaktarekår och var mycket fordrande på vällyckade föryngringar i täta 
förband. Det är inte på många ställeni vårtland man finner så vackra och fram- 
för allt täta och jämna ungskogar, uppdragna genom självsådd av frö- 
träd, genom sådd under fröträden eller genom plantering som t. ex. å 
Jönåkers häradsallmänning. Den precision, som DE BROEN ådagalade i 
skogsodlingsarbetet, nå knappast nutidens skogsmän. Dessa ha ju så 
många andra frågor att splittra sig på, skogarnas ekonomiska avkastning 
och beståndsvården. Den sistnämnda förstod sig DE BROEN däremot ej 
på i likhet med den tidens skogsmän, och betecknande härutinnan är 
det yttrande han fällde till undertecknad rörande en av Skogsforsöks- 
Pa 
