IN MEMORIAM Zi 
anstaltens ytor, som gallrats 3 gånger under 12 år: »Får du gå på 
sådär, blir det bara en fröträdsställning kvar.» 
Vid skogsstatens lönereglering 1890 ville DE BROEN ej gå in på nya 
lönestaten utan bibehöll hellre en betydligt lägre lön, sannolikt bl. a. 
för att få tjänstgöra längre än till 65 år — han kom också att kvarstå 
i tjänst 12 år utöver den lagstadgade pensionsåldern. Betecknande är 
också hans svar till en kamrat, som frågade honom, om han ämnade 
taga avsked snart: »Va ska jag sedan göra?» »Jaga», föll repliken. 
»Ja, men det kan man ju nu för tiden blott hålla på med sju månar 
på åre», blev hans svar. 
Fot. PauL BELLINDER. 
Den 76-årige DE BROEN hälsar Skogsvårdsföreningens medlemmar välkomna till 
Jönåkers häradsallmänning den 8 juli 1906. Et vällyckat skogsodlingsfält å all- 
männingen. 
DE BROEN var allmänt känd för sin ovanliga förmåga att uthärda 
strapatser av vad slag som helst samt för sin spänstighet långt in i ålder- 
domen. Många roande exempel skulle kunna nämnas hära. Det be- 
rättas, att han på sjöfågelsjakter under vårmånaderna i den sörmländska 
skärgården om kvällen lade sig blott på en kobbe och bredde sin rock 
över sig samt sov gott tills på morgonen fågeln började visa sig. Få 
ha förstått att som han taga vara på den tidiga morgonstunden och 
njuta av den. Undertecknad erinrar sig, då vid ett tillfälle den 73-årige 
DE BROEN, under förevändning att det var alldeles för varmt inomhus, 
valde en lada som sovplats för natten. Det verkliga motivet var dock 
att ostörd få komma upp tidigt och fiska — fiskafänget blev också av- 
klarat och fisken lagad, tills vi ungdomar först kl. 7 visade oss vid fru- 
