52 HENRIK HESSELMAN. (1244) 
Liksom de olika humusformerna på en mera öppen tallhed visa stora 
olikheter med hänsyn till kvävets löslighet i rent vatten, visa de ock 
väsentliga skiljaktigheter i avseende på möjligheterna att överföra det- 
samma till salpetersyra. Detta belyses lämpligen av följande försök. 
I en föregående avhandling (HESSELMAN 1917 b, sid. 991) har jag om- 
nämnt de försök, som ANDERS HOLMGREN gjorde med jordprov från 
olika delar av tallhedarna å Bispgårdslandets skog." Jordprov insamlades 
dels under de mera ensamstående tallarna, dels ock från de mera öppna, 
kala fälten. Jordproven lades i lådor, som nedgrävdes nästan till kanten 
i sand, varefter tallfrö utsåddes i lådorna. Tallplantorna utvecklade sig 
bäst i den jord, som insamlats under träden; de kommo även till ut- 
veckling i den jord, som insamlats på de öppna fälten, men blevo där 
lägre, barren blevo kortare och fingo en mera blekgrön färg (se HES- 
SELMAN 1917 b). Jordproven blevo vid insamlandet rätt mycket blandade 
med sand. Humushalten i försökslådorna uppgår på sin höjd till något 
över 21 &. Denna sandinblandning jämte den luckring, som humus- 
proven genomgått, ha förorsakat rätt stora förändringar i humusens beskaf- 
fenhet. Humusen i försökslådorna har en mera lucker och lös struktur 
än humustäcket på tallhedarna. Men förändringarna äro även av kemisk 
beskaffenhet. I lådorna med den jord, som hämtats under tallarna på 
heden, uppenbarade sig en del ogräsplantor (se HESSELMAN 1917 b, sid. 
992), av vilka åtminstone en gav kraftig nitratreaktion. I den andra 
lådan funnos ej några liknande plantor. Dessa olikheter ilådornas ogräs- 
vegetation sammanhänga med viktiga olikheter i kväveomsättningen. 
Den jord, som hämtats under träden, bildar tack vare de för- 
ändringar, den genomgått i lådorna, rikligt medisalpeter iden 
jord, som hämtats ute på de öppna fälten, bildar endast mini- 
mala mängder trots att den behandlats på samma sätt (tab. 7). 
De mängder salpeterkväve, som erhållas vid jordprovens lagring, äro högst 
betydande, men proven innehålla jämförelsevis stora halter salpeterkväve 
även utan lagring, t. ex. prov nr. 4, tab. 7, Som analyserades omedelbart 
efter sitt insamlande tidigt på våren 1916 (se vidare tab. 7). De prov, 
som härstamma från de öppna fälten, bilda vid lagring ungefär samma 
mängder salpeterkväve, som råhumusproven från mossrika barrskogar, 
nämligen o,, a 0,6 mg per kg jord. 
Några av lådorna fylldes med rostjord, sålunda med en på mineraliska 
växtnäringsämnen rik jordart. Plantorna i dessa lådor blevo dock myc- 
ket svaga. Rostjorden är emellertid fattig på kväve och någon nitri- 
fikation förekommer ej heller vid lagring (se tab. 7). 
1! HOLMGRENS försök anlades vårarna 1910—1911, jordprov för analys (se tab. 7) togos 
ur lådorna med försökskulturer våren 1916. De hade sålunda legat i lådorna sex, resp, fem år. 
