(1261) NORRLÄNDSKA TALLHEDARNAS FÖRYNGRINGSVILLKOR. 69 
Antalet såddrutor med goda, medelgoda och dåliga plantor och rutor utan plantor. 
Såddrutor med Såddrutor med Såddrutor med Såddrutor utan 
goda plantor medelgoda dåliga plantor plantor 
plantor 
Parcell ASSA 2,6 722 47,2 ” 40,8 ” 9,4 ” 
> ETSI TROR ERE NRG TROR 1,3 20 34,3 20 49,1 20 15,3 20 
) RR ER idag 2,1 28,1 AK AT:3 21,9 2 
» RR OR RAA SAPA 0,6 få 15,3 VA 67,7 ” 16,2 ” 
» 5 EO ETTER TY TIO BOLAG 0,6 CA 22,6 ” 54,2 Å 22,6 ” 
» 6 AREA SVAG NO Gr RÖRET O,4 DJ 5 Zz 73,2 VA 21,3 2 
» Zl SAMER TREE INTRA 8,7 2 57,9 20 32:3 då 
> (ro RA SEEN EN 0,4 20 TIS ZO 64,2 Ho 23,9 20 
J (aj: Fa 146 NR NED Oj ATL 6 53,4 20 42,3 2 
FEN LET ORNL SELL TALA aker 0,0 HK 3,4 2 TI, 25,5 2 
Som goda plantor ha sådana betecknats, som äro mer än decimeter- 
höga, och som ha långa, mörkgröna, kraftiga barr. Som medelgoda ha 
de betecknats, som äro lägre än en dm, men som ha ett genomgående 
sunt och kraftigt utseende. Slutligen ha plantorna av samma utseende 
som C-plantorna å försöksfältet vid Fagerheden (se fig. 14) betecknats 
som dåliga. Hösten (sept.) 1916, då denna planträkning gjordes, hade 
kulturen genomlevt sin femte sommar. 
Torvinblandningens gynnsamma verkan framträder här ganska tydligt. 
Multnande lågor, stubbar etc. förekomma mindre på detta fält än å 
Fagerheden, varför torvinblandningens inverkan på plantorna klarare kan 
framträda. Ju mer torv, som tillförts såddrutan, dess gynnsammare är 
resultatet. Parcellen 6, som ej erhållit någon torv, företer ett dåligt re- 
sultat, parcellerna 7 och 8, där rutorna endast hackats helt ytligt, visa 
också ett mycket dåligt resultat, ehuru torv instuckits med spade invid 
såddrutorna. Parcellerna 9 och 10, som ej erhållit någon torv men som 
sommaren 1912 gödslades med Ceres benmjöl, 5 å 10 gr i varje såddruta, 
ha likaledes lämnat ett dåligt resultat. Omsorgsfull bearbetning av gro- 
parna i förening med tillförsel av väl multnad, kväverik torv som fylljord 
kan däremot ge ett ganska gott resultat. Resultatet är bättre, ju mera 
torv, som inblandats. Det framgår emellertid ej fullt klart, om det är 
bättre att blanda torven med sanden eller insticka den i marken bredvid 
såddrutan. 
På detta försöksfält fingo de små, till utseendet oväxtliga tallplantorna 
stå kvar (ifr fig. 2 och 3 hos HESSELMAN 1910). Det visade sig snart, att 
dessa utvecklade sig ofantligt mycket hastigare än förut, årsskotten blevo 
längre och kraftigare, barren längre, bredare och mörkare till färgen. 
En liknande förändring genomgingo de björkplantor, som funnos på 
fältet. Björkarna, mest Betula verrucosa, började skjuta vida kraftigare 
fart än förut. Flera av exemplaren utvecklade långa, vackra årsskott 
