88 GUSTAF LUNDBERG 
den bortåt två månader långa torktiden, då vädret i övrigt var gynn- 
samt för uttorkning, torde stubbvedshögarna, som lågo fritt å hygget, 
ha torkat fullt ut så mycket, som man i regel kan påräkna vid skogs- 
torkning. 
Resultatet av undersökningen, som närmare utläses å den grafiska 
tablån fig. 7, blev att tallvedens specifika vikt i nybrutet tillstånd i me- 
deltal utgjorde 0,99, granstubbvedens färskvikt i medeltal 0,87 samt den 
specifika vikten i skogstorrt tillstånd för tallstubbar 0,73 och för gran- 
stubbar 0,66. 
Anmärkas bör, att siffrorna gälla stubbved, som brutits 2 år efter 
avverkningen, och alltså praktiskt taget kan anses såsom frisk, att vidare 
uppvägningen skedde under relativt torr väderlek, och att redan under 
brytningstiden marken var rätt uttorkad. 
De aå den grafiska tablån fig. 7 markerade specifika vikterna för skilda 
stubbdiametrar äro tillkomna på det sätt, att total vikt och vid xylo- 
meterbestämningen funnen volym för samtliga förekommande stubbar 
av viss dimension hoptagits och lagts till grund för specifika vikten för 
dimensionsklassen i fråga. Som man kunnat förmoda bli emellertid 
vikterna för skilda klasser rätt varierande på grund av materialets ringa 
omfattning i förhållande till förekomsten av störande faktorer. En del: 
stubbar stå sålunda relativt uttorkade redan i marken, andra stå i blötare 
läge och äro fullt vattenmättade, sönderklyvningen kan sedan i sin tur 
ske på sätt, som verkar mer eller mindre befrämjande på uttorkningen, 
förekomst av rötved eller vidhängande sand och inkilade stenar i rötterna 
inverkar ytterligare störande. För ett praktiskt bestämmande av medel- 
vikterna under förhandenvarande förhållanden torde dock materialet få 
anses tillfyllest. Att däremot lita för mycket på de enligt utjämnings- 
linjen framkomna specifika vikterna för skilda dimensioner torde vara 
vanskligare. Dock kan man av utjämningslinjen draga den slutsatsen 
att specifika vikten för tallstubbar tilltager med stigande grovlek och 
kärnbildning hos stubbarna, medan densamma åter beträffande gran i 
någon mån synes sjunka med tilltagande grovlek. 
Utgå vi nu från en medelfastmasseprocent av t. ex. 31 AN för gran- 
stubbar och 29 0 för tallstubbar — ordinär sönderklyvning och trav- 
ningstäthet i I X1 m strängar — skulle sålunda erhållas en vikt pr tm” 
för glätskbiutenssranstub bvyed ess 270 kg 
» » tallstubbvedi =... TARA 207 
SOMmm arton: TStanstabbved 4 SSA 205-58 
> TallstEED LYCKAN 21018 
