114 L. MATTSSON MÅRN 
lits, PETRINIS tanke vara god, ehuru den fått ett mindre lyckligt utförande, Emot 
hans förslag ställer jag de ovan givna begreppsdefinitionerna till eventuell dis- 
kussion. 
Vi flytta så fram till sidan 617 (253). Här diskuterar författaren orsakerna till, 
att formklassen bedömes för lågt, särskilt för stammar med låg formpunkthöjd. 
Som en huvudorsak härtill framhåller han den utpräglade cylindriska form, som 
i allmänhet utmärker kronorna i de undersökta trakterna. Denna krontyp 
anser han nämligen medföra sämre stamform än den mera koniska krontypen. 
Hela resonemanget är här något oklart formulerat. Författaren yttrar exem- 
pelvis (sid 617, 253, rad 4 uppifrån): »att för en cylindrisk krona en ändring 
i kronans utsträckning nedåt ej är proportionell mot tyngdpunktens i kronan 
därav orsakade nedflyttning, om man tänker på den mekaniska ökningen i 
böjande kraft. — — — — Hävstångsarmen är ju allt kortare för tillskottet 
i kronyta, varför ökningen i kraftmomentet minskas, ju närmare marken man 
kommer. Vore kronan —kon — — — skulle en förflyttning nedåt av form- 
punkten visserligen alltjämt betyda en minskad hävstångsarm för tillskottet, 
men detta skulle — — — — motvägas av att kronvidden ökas nedåt, så 
att ytan för vindtrycket förstoras, och ökningen 1 böjande kraft bleve närmare 
lika för en lika förflyttning utefter hela stammen.» 
Det förefaller av detta resonemang som om författaren avsåge ej böjande 
kraften i och för sig utan snarare dess moment med avseende på rothalsen. 
Hans yttrande rad 7 stämmer nämligen väl om orden »den mekaniska ök- 
ningen i böjande kraft», utbytes mot »kraftmomentets ökning» och detsamma 
gäller om hans avslutning angående den koniska kronan om orden »ökningen 
i böjande kraft bleve närmare lika» utbyttes mot »ökningen i kraftmomentet 
pleves.: 0: SÅ. Vv. 
Det ställer sig nämligen så (fig. 1), att de ovannämnda kraftmomenten för 
konformade kronor med formpunktshöjder från 45 å 50 Fe och uppåt äro 
så gott som omvänt proportionella med formpunktshöjderna, medan i de cy- 
lindriska kronorna kraftmomenten hela tiden ökas långsammare än vad om-: 
vänd proportionalitet med formpunktshöjderna skulle fordra. Att märka är 
emellertid, att denna bristande proportionalitet även för koniska kronor åter- 
finnes för de lägsta formpunktshöjderna. 
Om vi få antaga, att resonemanget verkligen förts på detta sätt, är nästa 
fråga, hur detta kan återverka så, att den koniska kronan, som författaren 
tycks anse, utbildar annan form å stammen, än den cylindriska med samma 
formpunktshöjd. Resonemanget utföres ej närmare, och jag skulle nästan för- 
moda, att det givna uppslaget ej kan fullföljas. Enligt teorien för stammens 
uppbyggande som jämnstark bjälke är det nämligen endast en sak, som spe- 
lar in vid utbildningen av stamformen, nämligen den böjande kraftens an- 
sättning. Ju högre den är ansatt, dess högre blir formkvoten. Styrkan av 
kraften ifråga spelar däremot icke den ringaste roll för formutvecklingen och 
följaktligen ej heller dess moment med avseende på rothalsen. Den föror- 
sakar endast en svagare eller starkare utbildning av diametrarnas absoluta 
mått, ej av deras relativa. 
