VARIATIONS- OCH KORRELATIONSBERAKNINGAR fv 
medeltalsvärden för större eller mindre dimensionsklasser. Han anser då, »att 
det kan finnas goda utsikter för att fastslå vissa lagbundenheter.» 
Till en början ber jag få lämna några citat för att närmare belysa den 
synpunkt författaren lägger på frågan. ÅA sidan 625 (26r), andra stycket ned- 
ifrån säges: >»Om så sker erhålles i 1-cm:s klasser en korrelation av — 90,55 
och i s5-cm:s klasser en korrelation av 0,85, vilket tydligt visar en lag- 
bunden fördelning av formen inom s3-cm:s klasser och en god sådan även i 
1-em:sklasser». Detta kan sammanföras med yttranden å sidorna 622 (258) 
och 623 (259), där undersökningarna i lärkbestånden kritiseras. Här yttras 
exempelvis: »— — finnes det vwissa förutsättningar för att antaga, att intet 
samband existerar mellan formklass och diameter inom ett bestånd i den 
form, som undersökningen förutsätter», d. v. s. samband gällande för enskilda 
träd. Vidare >»— — framgår det alltså, att man ej kan taga hänsyn till det 
samband, som finnes mellan de enskilda trädens form och deras brösthöjds- 
diameter — —.» 
Slutligen säger författaren »— — det skulle varit glädjande, om en stark 
korrelation erhållits på ett sådant sätt, att varje enskilt träd kunde sägas följa 
den bestämda lagen. Men när detta tydligen icke har lyckats, synes det 
mig, som om en undersökning av huru det ifrågavarande förhållandet ställer 
sig, då vi använda klassindelning, väl vore på sin plats». 
Det förefaller av här citerade yttranden, som om författaren tänkte sig, att 
lagbundet samband skulle kunna föreligga mellan medelvärden beräknade för 
vissa dimensionsklasser, även om sådant samband ej föreligger mellan enskilda 
stammars diameter och dess formklass. Ytterligare framhäves denna föreställ- 
ning om ett annat samband vid räkning klassvis än stamvis genom yttrandet 
å sidan 624 (260), tredje stycket uppifrån: »En av våra taxationsmetoder, den 
vid norrlandsindelningen använda, bygger på den förutsättningen, att en lag- 
bunden formfördelning äger rum 1 s5-ecm:s diameterklasser — —>. 
Denna uppfattning om ett samband mellan medeltalsvärden oberoende av 
sambandet mellan enskilda värden är förmodligen framsprungen ur de resul- 
tat, som erhölls vid utförandet av korrelationsräkningarna på grundval av de 
olika klassificeringarna. De därvid erhållna korrelationsfaktorerna uppvisa 
otvivelaktigt rätt betydande skillnader. Om korrelationsfaktorn skall ha nå- 
gon som helst betydelse, måste ju detta ange, att sambandet är olika. 
Resonemanget kan sägas vara både riktigt och oriktigt. Innan vi gå när- 
mare in på förhållandet, måste vi emellertid fastslå en sak, att mellan två 
serier, sådana de föreligga vid direkt observation ute i naturen, kan endast 
finnas ett enda, såväl till art som styrka absolut fastslaget samband. Detta 
samband innebär, att i stort medeltal ett värde i den ena serien motsvarar 
visst värde i den andra. Detta samband kan emellertid uttryckas på flera 
sätt, av vilka det mest åskådliga torde vara det följande: funktionen för sam- 
bandet mellan de två serierna bestämmes. Med hjälp av densamma uträknas de 
värden 1 den ena serien, som motsvara var sitt värde i den andra. De observe- 
rade värdenas avvikelser från de beräknade bestämmas, och medelavvikelsen uträk- 
nas. Ju större denna medelavvikelse är, dess svagare är sambandet mellan serierna. 
Tänka vi oss nu, att materialet indelas i grupper efter storleken av vär- 
dena ur den ena serien, att medeltal för dessa grupper bildas, och att me- 
delavvikelsen för skillnaderna mellan observerade och beräknade värden ånyo 
framdeduceras, måste naturligtvis denna medeltalens medelavvikelse bliva be- 
