126 PETER KLASON 
Det har även föreslagits: att tekniskt framställa metylalkohol av myr- 
syra, vars salter, särskilt zinksaltet, vid upphettning till större de- 
len sönderfaller i formaldehyd, kolsyra och zinkoxid (Zn [O [CHO], 
= CH,O,+ZnO + CO,). Formaldehyden åter sönderfaller vid inverkan 
av alkalier i metylalkohol och myrsyrat salt (2CH,0O+NaOH= 
CH,.OH + NaO CHO). Myrsyra erhålles syntetiskt av koloxid(CO +NaOH 
=NaOCHO) eller ock genom upphettning av oxalsyra vid närvaro 
av glycerin. 
Historik. Kolning av ved är en urgammal teknik. I sin traktat om 
lanthushållningen (de rebus rusticis) säger Marcus Cato (d. år 146 f. 
Kr.) ordagrant: Om du ej kan sälja veden, ej heller har kalksten 
att bränna, så skall du bränna kol av veden».2 Ungefär samma ställ- 
ning intager träkolningen även i nutiden. Milkolning, sådan den i 
nutiden bedrives, torde redan funnits i den romerska antiken. Ordet 
mila (fr. meule, ital. mola, sp. mola) är av latinskt ursprung. Mola (fr. 
Moulin, sv. mölla) betyder både kvarn, hövålm och mila, och det latinska 
mola har antagligen icke blott betytt kvarn, utan även hövålm och mila. 
Ända till 1800-talets början var kolning i mila det enda arbetssätt 
som förekom. Emellertid började dock redan under 1700-talet en- 
staka försök att kola i murade ugnar, vilka antingen uppvärmdes genom 
omkring ugnen murade kanaler (tjärugnar) eller ock hade den vanliga 
kolmilan till typ, så att luft släpptes in i ugnen under kolningen.” 
I början av 1800-talet voro särskilt i Frankrike flera anläggningar i 
gång, där veden verkligen torrdestillerades och sålunda ej blott trä- 
kolen och tjäran tillgodogjordes utan även ättikssyran 5. Man torr- 
destillerade veden genom att leda rökgaserna från eldstaden i ugnen 
(ScHwarTtz) eller omkring ugnen eller medelst i densamma placerade 
värmeelement (REICHENBACH). Man ersatte slutligen ugnen med plåt- 
retorter inmurade i för dessa avpassade eldstäder. Det nyaste sättet 
för vedens torrdestillation är kontinuerlig drift i schakt- och kanalugnar. 
Tjärframställning av furustubbar är förmodligen ännu äldre än den 
egentliga milkolningen. Homeros kände deras stora motstånd mot 
förmultning. I den livfulla skildringen i Iliadens 23:e sång över den 
kappkörning, som Akilles låter anställa för att fira Patroklos begrav- 
ning heter det:” 
INENBEr Deutsch. Chem. Ges 191$, s. 1398. 
2 »Si ligna non poteris vendere, neque lapidem habitis unde calcem coquas, de lignis 
carbones coquito». 
3 Tractat om svenska tjär- och kolugnar, 1748. 
4 Å. ANCKARSVÄRD och C. D. av UHR, Det nya svenska kolningssättet, 1825. 
5 Järnk. Ann. 13820 s. 130 (Berzelius). 
$ Johanssons översättning. 
