130 PETER KLASON 
inre, mer eller mindre dunkelt färgad och hård del, kärnveden, vars led- 
ningsförmåga för vatten och luft är tillstoppad och därför mycket be- 
ständigare mot atmosfärilier, och en yttre, ljusare och mjukare del, 
splinten, som fortfarande bibehåller ledningsförmågan. Endast, eller 
dock huvudsakligast, den senare delen kan impregneras. På grund av 
sin anatomiska byggnad är barrveden mera lämplig såsom material för 
cellulosa, särskilt granen med sina mera likformiga celler. Tallen har 
N 
z FAR TAG 
| UM GENE Ry NE 4 ij VJL/ få E 
SITE TOS 
SFR TAR HJ 
Dett: laisg Itiatgsas 
AC NES for SE SYN JE 
I 1 | 4 | 30 Lå 
=> = = IDO > 
ITE = ; 
OfS = Sr 
Hö SE = ET 
S = Sc 
SSE SSE 
Be a ) blot 
00) ÅBDS 
(OH SOID 
20 DO SO 
Oo 
2 | Å Al FN > <a 
Å 05 , FL RN Ve 
-”” FARA VLI 
Fig. 4. Tvärsnitt av tallved. (G) Årsgräns, (HK) hartskanal omgiven av 
tunnväggig porenkymvävnad (VP), (ir) trakeider, (Z) ledande 
märgstrålceller, (gZ) märgstråltrakeider, (e) trakeider i en ny- 
anlagd' märgstråle, (2) genomskärning av en ringpor. 
grövre fibrer och dess höstved är mörkare än granens. Märgstrålarna 
framträda mera på tangentialsnittet hos tall än hos gran, och tallen 
har i stort antal hartskanaler i longitudinell riktning, vilka däremot äro 
få hos granen. Tallveden är därför mera hartsrik. 
Vedens vikt. WVedens massa har en spec. vikt av omkring 1,5. Torr- 
vikten av en fastmeter lufttorrt trä är även för samma art något väx- 
lande efter klimat, jordmån m. m. Den är ungefär för: 
bok 630 kg tall 430 kg 
björk 500 > gran 420 >» 
Barrträden höra därför till lätta, lövträden åter till tunga träslag. 
För att förvandla lösmeter i fastmeter användes en faktor, som för 
rundved av cirka 20 cm diameter vanligen antages vara 0,7, for mindre 
dimensioner och för kluven ved 0,6 och för ribbved 0,4. 
