KOLNING OCH: TORRDESTILLATION 155 
en rost, såsom fallet är vid liggmilan eller till centrum gående trum- 
mor!,  Eljest riskerar man, att lufttillträdet till milans centrala delar 
bliver för litet, så att bränder där uppstå. 
Vid den vanligaste resmilan (östgötamilan) föredrager man emellertid 
i regel att tända densamma vid bottnens centrum genom en vid res- 
ningen anordnad vertikal trumma just för att redan från början få mi- 
lan »fotvarm>, i enlighet med satsen »bliver ej milan från början fot- 
varm, bliver den det aldrig». I denna trumma införas itända kol och 
vedbränder efter upptagandet av nödvändiga fotrymningar. 
Den tyska och italienska milan (fig. 6) skiljer sig från östgötamilan 
huvudsakligen i avseende på vedens längd. 
Genom från tid till annan upprepade påfyllningar av bränsle i trum- 
man, vartill uppgivas åtgå cirka 2 & av milvedens volum eller mera, 
ifall veden är våt? och nedstöt- i 
ning av de bildade kolen med 
fyllstången, åstadkommes att 
veden runt trumman ända från 7 HINNS 
bottnen torkas och kolas. Här- HM DN 
vid betäckes trummans myn- ad Hd | 
ning, så att röken ledes åt si- ENT 
dorna genom kullveden, vilken 
därvid uttorkas och kolas. Vik- 
tigt är därvid att tillse, att alla uppkomna ihåligheter, som även kunna 
förorsakas därav, att veden ej faller efter den krympning som kolningen 
förorsakar, fyllas med ved. Sedan kolningen nått brynet och kolveden 
fallit efter (kolningen har bräckt brynet) fortskrider kolningen föregången 
av ett torkningsskikt utan användande av fyllved. Om volumen av 
den kolade översta delen är betydande och temperaturen stiger has- 
tigt till den kritiska punkten 300”, så kan reaktionen gå med så hastigt 
förlopp, att ett tryck i milan uppstår, helst de bildade vattenångorna 
förtätas i betäckningen i(milan svettas), varigenom denna delvis avkastas, 
milan »slår». Under denna period tilltäppas fotrymningarna (milan kolar 
blint). Därefter öppnas de åter och i mån av behov upptagas rök- 
hål runt milan, varmed man börjar under brynet. Efter hand tilltäp- 
pas dessa och nya upptagas koncentriskt längre ned, under iakttagande 
av att betäckningen på den kolade delen av milan kraftigt tillklubbas. 
Man reglerar milans vidare drivning efter undersökning med milspettet 
och iakttagelser på milrökens utseende. När denna bliver tunn och 
blåaktig, är detta ett tecken, att den torra destillationen slutat, och 
Fig. 6. Tysk mila, 
1 L. WENSTRÖN, Jernk. Ann. 1807. 
> Kolarskolornas årsberättelser: Järnk. Ann. 
