160 PETER ELASON 
gifter av nyare datum. Antages medelvikten för torra kol=12,5 kg 
pr hl, så bliver kolutbytet 27 2 av den inresta vedens torrvikt. Det 
finnes emellertid talrika uppgifter som angiva ett högre utbyte. G. 
Wesslén! angiver sålunda att normalt bör erhållas 1,:2 m? kol av I fm 
granved och 0,95 m? kol av I fm tallved. Med antagande av förut anförda 
torrvikter för dessa vedslag bliver utbytet 30 &Z. I särskilda försök 
har han erhållit 31 22. Förklaringen till detta höga utbyte ligger 
i vad förut är anfört rörande en ytterst långsam torrdestillation under 
14 dagar av björkved till 4002, varvid erhölls 39,5 & träkol av torr- 
vikten ved, under det vid destillation av samma mängd ved till samma 
sluttemperatur under 83 t. endast erhölls 30,9 2 träkol. På samma sätt 
erhöll Bergh än 31 Z, än 36,1: & träkol av granved vid upphettning 
till 500?, alltefter den hastighet med vilken kolningen fortgick. Vid 
en hastigare förlöpande kolning avgå med gaserna ur retorten kolhal- 
tiga ämnen, särskilt beck, som vid en långsammare destillation förkok- 
sas i själva kolet och sålunda ökar dess vikt. Av anförda förhållan- 
den synes nu följa, att även i milan, där kolningsprocessen är lång- 
sam, becket förkolnar mera, ju långsammare drivningen sker. Det är 
ock en gammal erfarenhet, att kolutbytet växer med milans långsam- 
mare drivning. Även ur värmeekonomisk synpunkt framträder milan 
synnerligen fördelaktigt, delvis beroende på att en del av milans vat- 
tenhalt utgår ur milan i flytande form (milvatten). 
Kolutbytet i ribbvedsmilan angives vanligen sålunda att 100 kubik- 
famnar ved (å 5,, m?) giva 100 läster (å 20 hl) kol. Antages för ribb- 
ved Im=0,4 fm. (1 Im=170 kg torrvikt), bliver utbytet: 21,2 vs utotta 
kol av torrvikt ved. 
Milkolningens nackdelar ligga sålunda ej i ett normalt lågt utbyte 
av träkol utan i fordran på en större skicklighet hos kolaren, i stör- 
ningar genom atmosfärilier och i felandet av biprodukterna. Milkol- 
ningens fördelar åter ligga i det i bästa fall höga träkolsutbytet, i den 
goda beskaffenheten hos kolen och i möjligheten att förlägga milan 
överallt i skogen. 
Milgasen och dess betydelse. Liksom man från rökgasernas sam- 
mansättning och temperatur vid en ångpanneanläggning kan sluta sig 
till eldningens effektivitet, bör man antagligen kunna få ett omdöme 
om milkolningens beskaffenhet eller med andra ord om utbytet träkol 
i en mila, om man känner milgasernas sammansättning. Deras tem- 
peratur vid utträdet ur milan kan i medeltal ej sättas högre än 1002. 
! H. BERGSTRÖM och G. WESSLÉN: Om träkolning 1915. 
? Skogsvårdsföreningens tidskrift 1908. 
