KOLNING OCH TORRDESTILLATION 73 
bäras av trästöttor. 
Fig. 25. Denna trä- 
botten belägges med 
näver eller lämpligt 
formad ved, varpå 
kommer ett lager 
jord och aska från 
föregående brännin- 
gar, så att bottnen 
bliver tät. I den dju- 
paste delen av bott: 
nen sitter skon, var- 
igenom tjäran utta- 
ges. Skon består av Fig. 26. Läggning av dalen. Tjärveden. 
en urholkad träkub- 
be, nära botten försedd med ett hål åtkomligt under dalbottnen. Om 
kring skons mynning muras med tegel för att skydda densamma för 
elden och hindra jord komma in i skon. Från denna flyter tjäran 
till uppsamlingstunnan under iakttagande av att det bildas ett tjärlås, 
som hindrar luftens inträde i dalen. Bottnen beklädes först med gran- 
bark tagen vidfsafningstiden (löpe) eller ock näver eller takspån, var- 
igenom tjärans avrinning främjas och det hindras, att den kommer i be- 
röring med jorden. 
Fig. 26. Först läg- 
ges ett par lager låg- 
Vatdietiö törer eller 
klabbved, därpå föl- 
jerden egentliga tjär- 
veden med storän- 
dan utåt, lagd så tätt 
som möjligt, och så 
att en rund kulle bil- 
das. Ovanpå tjär- 
veden stjälpes ett 
lager frånskrädd ved, 
den s. k. spinken. 
Dalen betäckes slut- 
ligen med stora styc- 
Fig. 27. Tändningen av dalen. 
ken färsk vitmossa så när som på en krans närmast foten runt densamma, 
där tändningen sker. Fig. 27. Elden måste nu ledas så, att den såsom en 
huva omgiver hela milan. Hartset utsmälter (utsägras) då ur veden och 
12. Skogsvårdsföreningens Tidskrift 1918. Serien A.. 
