184 PETER KLASON 
Då emellertid svavelsyran själv och särskilt konc. sådan av 66”Bé 
överför terpentinoljan under häftig uppvärmning och pösning i en tjock 
flytande tjärlik massa, måste denna behandling ske med stor försiktig- 
het, så att svavelsyran till en mängd av endast få procent av oljan 
efter hand och under kraftig omröring tillsättes densamma med iakt- 
tagande av att temperaturen ej får överskrida ett visst maximum, som 
vanligen angives till 40?. Efter varje be- 
handling tvättas oljan omsorgsfullt med 
vatten så länge detta färgas. Den kaus- 
tika natrontvättluten är 10—30 >-ig. 
IHF JO 
"Slutligen omdestilleras de båda fraktio- 
nerna i samma apparat först med indirekt 
ånga till sp. vikten o,855, därefter tillfö- 
res direkt ånga, då terpentinoljan över- 
går. Den till sist övergående gulfärgade 
oljan går tillbaka till råterpentinet. Ofta 
raffineras oljan innan den intages i den 
med kolonn försedda terpentinkokaren. 
Denna saknas i flera fabriker. Man an- 
vänder då en anordning som framgår av 
fig. 37. Ia och bb somtaror vallisole: 
rade finnes natronlut. Behandlingen med 
svavelsyra sker i en särskild tvättare. 
Kådans och därmed ock terpentinoljans 
mängd är alltid mindre i splinten än i 
kärnan. Ved av mindre dimensioner och 
särskilt ribbved ge därför endast små 
mängder därav. Detta gäller särskilt 
gran. 
Fig. 35. Terpentinkokare med panna, Sålunda angiver H. BERGSTRÖM! att pr 
kolonn, <deflegmator och 3 : a 
kylare. en Im ved erhålles i kg: granribb 0,o3, torr- 
gran Oo,r, blandad gallringsved 0,2—0,8, 
grövre tallved 0,7, torrfuru 0,7—2, töre O—10 &. 
Den terpentinolja, som vid vedens torrdestillation övergår med tjäran 
törändras delvis (pinen övergår partiellt i dipenten), även polymeriseras 
en del, en annan del sönderdelas, varvid aromatiska kolväten upp- 
komma. I görligaste grad bör därför terpentinoljan avdrivas, innan den 
torra destillationen börjar. 
1 H. BERGSTRÖM och G. WESSLÉN, Om träkolning 1915. 
