220 IN MEMORIAM. 
grafförbindelse med sin hustru eller godset för att följa med alla nyheter 
därstädes. Han trivdes där också väl och var mycket uppburen och 
avhållen av sina underlydande. När han nått statens högsta äreställen 
och därför ej så ofta kunde vistas på sitt kära gods, var det dock med 
verklig tillfredsställelse han då och då återvände till en kortare vistelse 
där. Han mottogs då också med stor kärlek av sina underlydande. 
När vid julen godsherren gav fest för godsets underlydande rådde den 
gemytligaste stämning, och han deltog med liv och lust i ungdomens 
och barnens lekar kring julgranen. De minsta statarebarnen dristade 
då till mödrarnas förskräckelse rycka honom i rockskörten och kalla 
honom för »farbror», vilken »>uppmärksamhet» besvarades med ett vän- 
ligt leende — så har berättats av ett f. d. barn från godset. 
I trappuppgången i Tistad slott har greve FREDRIK låtit inskriva den 
Horatianska sentensen: »Beatus ille, qui procul negotiis paterna rura 
bobus exercet suis» — Säll den, som fjärran från statens affärer plöjer 
de fäderneärvda tegarna. — Denna sällhet fick han dock ej så länge 
njuta, ty alltmera skulle hans arbetskrafter komma att tagas i det all- 
männas tjänst. — 
Under åren 1890—1891 hade WACHTMEISTER av riksdagen valts till 
statsrevisorssuppleant och den 18 september 1894 insattes han av Söder- 
manlands läns landsting i Första kammaren vid ej fullt fyllda 40 år, en 
på den tiden mycket låg ålder för senatorer. Redan andra riksdagen 
blev han suppleant i riksdagens främsta utskott — statsutskottet. Som 
tullskyddsvän anslöt han sig i Första kammaren till den protektionistiska 
högern under REUTERSWÄRDS och LUNDEBERGS ledning, fast han i många 
frågor kom att med tiden hysa en friare uppfattning än partimajoriteten. 
När WACHTMEISTER verkat några år i riksdagen utnämndes han efter 
generaldirektör EVERS avgång till generaldirektör och chef för domän- 
styrelsen den 22 april 1898. Till denna synnerligen krävande befatt- 
ning kom han sålunda redan vid 43 års ålder. Han medförde till den- 
samma en stor fond av samlad erfarenhet på jordbrukets område, ett 
stort intresse för skogsvården samt ett utpräglat sinne för ekonomiska 
ting. Samma egenskaper som krävdes av WACHTMEISTER vid över- 
tagande av fädernegodset krävdes också vid överinseendet och chef- 
skapet för statens domäner. Han lyckades också väcka ökat liv och 
intresse i statens skogsförvaltning samt vinna både stor pondus och 
tillgivenhet hos såväl ämbetsverkets tjänstemän som den under- 
lydande personalen i landsorten. Han gav sig ut på omfattande in- 
spektionsresor för att studera förhållandena i våra skogar och drog 
sig ej för strapatsrika färder i avlägsna delar av Norrland. Särskild 
kraftig insats gjorde han för att öka statens skogsmarker genom inköp 
