EREDRIK WACHTMEISTER. 233 
kade helt säkert skogsutskottet starkt 
i dess utlåtande, även fast han ej var 
medlem av detsamma. 
Arbetet på den nu gällande pro- 
visoriska ungskogslagen följde han med 
intresse. Just när Skogsvårdsföreningen 
vidfirgrskars mote gick att efter en 
livlig debatt fatta en resolution i frågan, 
anlände — som ett lyckligt omen — 
från greve WACHTMEISTER följande te- 
legram: »Synnerligen tacksam för den 
vänliga hågkomsten tillönskar jag För- 
eningen all framgång i dess viktiga 
värv och närmast till de mål, vilka 
Föreningen genom uttalande vid sitt 
möte i år vill stödja.» 
Fig. 13. Skogsvårdsföreningens exkursion 
Skogsvännen må också med tack- å Lindesnäs år 1912. Å soffan 
greve WACHTMEISTER, disponen- 
samhet erinra Sig den betydande Her ten LJUNGBERG och överjägmäs- 
sats han gjorde i första kammaren för tare WALLMO Där bakom dispo- 
genomdrivandet av Skogshögskolans KE RIE ERS ON a APL Arr 
5 5 5 VERDIER, byråchefen HERMELIN, 
tillkomst. Han stred här mot uppskovs- överstelöjtnant - REUTERSWÄRD, 
godsägare SILFVERHJELM och 
intendenten HULTIN. 
yrkande av hrr ODELBERG, FAHLÉN och 
LINDBLAD. Ur hans anförande under 
debatten må här anföras några brottstycken, som för övrigt äro karak- 
täristiska för hans uttryckssätt i sakliga debatter: 
»Med tanke på vad som gjorts i Sverige under de sista tjugu åren 
vill jag säga, att det har gjorts ofantligt mycket för att få fram jord- 
bruket, och att man lyckats ganska bra i det hänseendet. Men jämför 
man därmed, vad som gjorts för skogen, så finner jag, att det är ganska 
litet. Och jag tror, att vi icke kunna neka till, att om vi se på Sveriges 
skogar i det hela, så är det en bra ringa del av dem, som är rationellt 
skött. Om man såsom jag har den bestämda övertygelsen, grundad på 
icke så liten erfarenhet, att man kan taga mycket stora värden ur skogen, 
om den skötes ordentligt, men helt och hållet förstöra den, om man 
handskas oförståndigt därmed, så har man också den åsikten, att vad 
man kan göra för att skaffa duktiga män för den högre skogsunder- 
visningen för att leda den i rätta spår är verkligen en god gärning, 
ja en mycket nödvändig gärning. Ännu äro de lärda ganska oense 
med avseende på huru skogsskötseln bäst bör ordnas, det kan vitsor- 
das av dem av Eder, mina herrar som tagit någon del av diskussionerna 
17. Skogsvårdsföreningens Tidskrift 1919. Serien A. 
