246 HENRIK CARBONNIER 
är det rätta, ty härpå inverka en mängd förhållanden, vilka det först är 
nödvändigt lära känna i grund. Bland dessa må nämnas klimat, neder- 
börd, vindförhållanden, berggrund, jordmån, beståndens tidigare behand- 
ling med dess inflytande på frösättningen, transportvägar m. m. För 
att få fram något helt är det dessutom nödvändigt att planlägga föryng- 
ringen för en hel trakt, som på detta sätt inom närmaste tiden skall 
behandlas. Härförinnan bör verkställas en noggrann undersökning av 
alla på saken inverkande faktorer, som noga böra vägas emot varandra, 
innan definitivt beslut fattas. Föryngringen är grundläggande för hela 
hushållningen och sålunda den åtgärd. som bör ägnas den allra största 
omsorg. Först och främst är det av vikt att få upp fullslutna bestånd 
sammansatta av för klimat, jordmån och läge lämpliga trädslag av 
god och för ståndorten lämplig ras. Jämsides härmed är det dock av 
synnerlig vikt, att föryngringskostnaderna bliva de lägsta möjliga, så 
att ej alltför höga sådana komma att verka tyngande på ekonomien. 
Kortast möjliga föryngringstid bör eftersträvas. Hithörande fråga be- 
handlas tyvärr allför ofta mer eller mindre planlöst och lättvindigt. Blott 
ett nytt bestånd erhålles, så är det snart sagt likgiltigt, varav detta 
består eller huru detta uppkommit. Förräntnings- och utvecklingsmöjlig- 
heter ägnas knappast en tanke. Därför får man också se så mycket 
underhaltigt i skogsväg, som med litet mera omtanke, god vilja och 
energi utan större svårighet kunnat undvikas. 
Näst efter föryngringen är beståndsvårdens rätta utförande av utom- 
ordentligt stor betydelse för det ekonomiska resultatet. Genom rättsidiga, 
tillräckligt ofta återkommande och lämpligt utförda gallringar kan av- 
kastningen avsevärt höjas. Senast gjorda undersökningar tyda på, att 
även massaavkastningen skulle kunna höjas, ehuru man dock hittills all- 
mänt varit av den åsikten, att den totala massaproduktionen icke skulle 
stegras genom gallringarna. Däremot förbättras det ekonomiska resul- 
tatet avsevärt genom de förtida uttagen och den stegrade värdetillväxten, 
som blir en direkt följd av gallringarna. Dessa få emellertid icke be- 
drivas kritiklöst, ty då kunna de göra större skada än nytta. Det är 
förvaltningens uppgift att i varje särskilt fall noga undersöka förhållandena 
och därefter lämna nödiga direktiv för utförandet liksom det även är nöd- 
vändigt, att förvaltaren ofta personligen övervakar och även leder arbetena 
med utstämpling av gallringsvirke. Huru ofta händer det ej att åt hug- 
garna överlämnas det maktpåliggande uppdraget att själva bestämma 
vilka träd, som genom gallringen böra och skola borttagas. Besinnar 
man blott att huggaren i regel har betalt efter den mängd han upp- 
hugger och att han sålunda endast har intresse av att hugga så mycket 
som möjligt på kort tid, så inser man lätt, huru vådligt ett sådant för- 
