258 NILS LUNDGREN 
över medellängd minskas priset med 6 ”0 och för 1 meters minskning av 
denna längd ökas detsamma med samma procent: 
För ren tall minskas med 7 'N. 
gran ökas UIEN- ot 
» björk ingen ändring. 
Kastved. 
Kastveden höggs i I meter långa bitar, av vilka de som höllo mer 
än 6 å 7 cm diameter klövos, varefter veden upplades i kastar av i regel 
1 Im'”:s storlek. Minsta toppdiameter var omkring 3 cm. 
I likhet med undersökningen av kolved omfattade denna undersökning: 
1. Tidtagning av själva huggningsarbetet, d. v. s. fällning, kvistning, 
kapning och klyvning. 
2. Tidtagning av hopsamling och uppläggning. 
3. Bestämning av fastmassa av i löst mått upplagd ved. 
Av tabell III, som utgör en motvarighet till tabell I, framgår under- 
sökningsmaterialets sammansättning och beskaffenhet samt den använda 
tiden för huggningens utförande. 
För kolveden är, som förut nämnts, reset, för kastveden däremot det 
lösa måttet den lämpligaste betalningsenheten. I tabell IV har därför 
en överföring av resultaten från tabell III, tillämpade på löst mått, gjorts. 
Vid fastmasseundersökningarna, som omfattade 75 Im”, har veden först 
upplagts okluven, varvid fastmassan på i löst mått lagd okluven ved 
bestämts; därefter har klyvning verkställts på den del av veden som en- 
ligt här gängse bruk kluvits, varefter veden ånyo upplagts och mätts. 
Dessa fastmasseuppgifter lämnas dock med en viss reservation då ma- 
terialet varit väl knapphändigt. För det ändamål vartill de här använ- 
das, torde de emellertid vara tillfyllest. 
Tiden för hopsamling och uppläggning gick för 77,8 lm” till i medeltal 
1,055 sekunder (= 17!/, minut) pr Im”. Någon utpräglad skillnad i 
arbetstiden på grund av olika grovt virke framgick icke av undersök- 
ningen. 
I tabell IV, som motsvarar tabell II för kolveden, äro resultaten ord- 
nade efter det antal bitar okluven ved som åtgått till en Im” vederbör- 
ligen kluven ved. Liksom tabell II förutsätter emellertid tabell IV »me- 
delskog>. 
För att då först utröna trädhöjdens inverkan på arbetstiden har för- 
farits på samma sätt som för kolveden. Resultatet har blivit rätt egen- 
domligt så till vida, att det visar en, om ock obetydlig, ökning med 
stigande längder, alltså rakt motsatt förhållandet med kolveden och, som 
vi längre fram skola finna, även: med pinnveden. Med reservation för 
